Коран, корабът идва към теб.
Щит!
Хънк, сглоби оръдието. - Дадено!
Много е бърз!
Ще се приближим. Сглоби меч!
Как ще се справи наследството на Алфор срещу новия защитник?
Мърдайте!
Щит!
Нападайте!
Не можем да го докоснем.
Трябва някак си да го приклещим.
Трябва да спрем скоростта му.
Да ограничим движенията му. Там!
Да го примамим.
Изчакайте.
Нека набере скорост.
Сега!
Къде отиде?
Зад нас е. - Хънк, стреляй с оръдието.
Дадено.
Огън!
Уцелихме ли го?
Не знам. - Мисля, че го уцелихме.
Сякаш просто изчезна.
Пипнахме го. - Не съм толкова сигурна.
Всички добре ли са? - Как се движи толкова бързо?
Трябва да се изправим и да го нападнем.
Този път определено не го пипнахме.
Как изчезва така? - Влиза в полето с есенция.
Не взривихме ли портата? - Как влиза без нея?
Дадох тази способност на корабите му.
Безграничната сила е моя.
Всички реалности ще паднат пред новата алтейска империя.
Трябва да го последваме.
Ще му се противопоставим, ако се подсилим с есенцията.
Можем ли? - Щом той може, и ние можем. Нали?
Баща ми го е правил веднъж, но е много опасно.
Имаме ли избор? - Имаме нужда от помощта ти, Алура.
Трябва да опитаме.
Мога да ни заведа, но съсредоточете енергията си.
Сглобете меч!
Подцених те, принцесо.
Поехме силен удар, но съм добре.
Есенцията ни поддържа на пълна мощност.
Повече от това. - Чувате ли лъвовете да ви говорят?
Волтрон може повече, отколкото сме си представяли.
Нападайте!
Избегни това!
Ела да си го получиш!
Да приключваме! - Довърши го!
Да го унищожим!
Да се махаме. - Какви ги говориш?
Това се е случило със Заркон.
Всичката тази есенция го превърна в чудовище.
Бедната Алура!
Имаш толкова много сила, а те е страх да я използваш.
Алура е права, губим контрол. - Системите са претоварени.
Лотор идва!
Как да го спрем?
Да му дадем всичката сила, която иска.
Да го вземем и да изчезваме. - Не, да се махаме веднага.
Да опитаме. - Пидж е права.
Останем ли още, с Волтрон е свършено.
Не можем да го оставим.
Алура, трябва да се махаме.
Лотор направи своя избор. Да изчезваме, Алура.
Ако бяхме останали там, щяхме да се бием до самоунищожение.
Като Лотор. - Какво направи там?
Прехвърлих излишната сила от Волтрон.
Научих го в Орианд.
Благодарение на Лотор.
Благодаря, Алура. Спаси ни.
Не само нас. Цялата вселена.
Върнахте се! - Лотор вече не е заплаха.
Изправени сме пред по-голяма заплаха.
Скоковете на Лотор са създали дупки във времето и пространството.
Какво значи това?
Ако не сторим нещо бързо, ще продължат да се увеличават.
Ще унищожат всичко, което познаваме. - Трябва да можем да сторим нещо.
Сканирам рифта за възможност да го затворим.
Пуснах модели, за да видя дали сам ще се затвори.
Нищо. - При мен също.
Колко време имаме?
Съдейки по скоростта на разрастване, около 15 минути.
Алура, сигурно знаеш някакъв начин. Може би с Волтрон...
Не знам, трябва да има начин! - Нямам толкова дълбоки познания.
Единственото, което би могло да го затвори,
е източник на гравитация, по-голям от огромна черна дупка.
Шанс да открием такава за 15 минути?
Почакайте, телудавът!
Какво за него? - За миг създава огромно струпване.
Мога да го претоваря и да запечатаме рифта.
Ако едно от струпванията стане в рифта, ще стане.
Това значи да жертваме замъка. - Какъв избор имаме?
Замъкът ще бъде заличен с нас.
Но все пак е наш дом.
Последното творение на дядо ми, парче от истинската Алтеа.
Коран, подготви се. Разтоварвайте замъка.
Трябва да се евакуираме.
Сбогом, стари приятелю.
Получи се.
Успя, Коран. - Вижте.
Какво е?
Диамант.
Натискът е смазал замъка до диамант.
Спасихме всички реалности.
Какво искате да правим?
Трябва да кацнем някъде, за да опитаме да помогнем на Широ.
Тялото е на ръба, но духът на Широ е жив.
Намира се в черния лъв. Чух го да ми говори.
Опита се да ми каже, но не му обърнах внимание.
Съжалявам, Широ, не знаех.
Можех...
Откри ме.
Радваме се, че се завърна, Широ. - Почивай.
Какво ще правим? Замъкът е унищожен.
Чертежите за строеж на замъка се намират на едно място.
Коран ги даде на баща ми.
Прибираме се вкъщи.
Превод: Koen http://subs.sab.bz