‫האיש במצודה הרמה‬
‫אוקיי, שקט כולם.‬
‫מצלמות פועלות.‬
‫אנחנו מתחילים בעוד חמש, ארבע...‬
‫גבירותיי ורבותיי, הרייכספיהרר של צפון אמריקה.‬
‫אחיי האמריקאים,‬
‫הימים האחרונים...‬
‫היו קשים לכולנו.‬
‫היינריך הימלר...‬
‫היה אבי האומה שלנו.‬
‫אנחנו מתאבלים על לכתו.‬
‫אבל עם פטירתו מגיעה הזדמנות‬
‫ללידה מחדש ולהתחדשות.‬
‫שינוי התחולל במדינות המערב,‬
‫ועמו,‬
‫הסיכוי לקחת את ארצנו המחולקת‬
‫ולחבר אותה מחדש.‬
‫תמורה גדולה עומדת להתרחש.‬
‫בקרוב,‬
‫נהיה שוב אומה אחת.‬
‫וזהו.‬
‫בואו נסיים.‬
‫תודה, טד.‬
‫- נאום מצוין. - תודה, ביל.‬
‫איך הייתי?‬
‫- היית נהדר, אבא. - יופי.‬
‫רייכספיהרר, הפגישה שלנו עם הפיקוד הגבוה‬
‫- עומדת להתחיל. - ג'ון, אני צריכה דקה ביחידות.‬
‫- תיתן לנו דקה? - בהחלט.‬
‫- תישארו עם ברידג'ט, בנות. - כן, אימא.‬
‫מצטער, הלן.‬
‫לא הייתה לי אפשרות לחזור לדירה‬
‫מאז שהמטוס נחת.‬
‫מבצע "פיירקרוס" - שלבים 4-1 מדינות המערב‬
‫תוכניות פלישה וקרבות מסווג‬
‫אוקיי. אז מה העניין?‬
‫שני אנשי אס-אס באו לדירה הבוקר.‬
‫הם קרעו כמות עצומה‬
‫של כבלים ומיקרופונים מהקירות, מהטלפונים...‬
‫הם פעלו על פי הפקודות שלי, הלן.‬
‫אתה בטוח שהם לקחו הכול?‬
‫הובר הוא כבר לא בעיה.‬
‫אבל אני לא חושבת רק על הובר.‬
‫לא.‬
‫את לא צריכה לדאוג.‬
‫למשפחה שלנו כבר לא נשקפת סכנה מברלין.‬
‫אתה יודע, לפני הרבה זמן...‬
‫אמרנו לעצמנו שאם אי פעם תיקרה לנו ההזדמנות,‬
‫נעשה דברים אחרת.‬
‫רגע, בבקשה!‬
‫ג'ון, יש דברים שאנחנו צריכים לשוחח עליהם בפרטיות.‬
‫כן, אני יודע.‬
‫אבל לא כאן.‬
‫אז מתי?‬
‫מחרתיים,‬
‫ב-11:00 בבוקר, אסע ברכבת להרי הפוקונוס.‬
‫אני רוצה שתצטרפי אליי.‬
‫הכול יתבהר. אני מבטיח.‬
‫בסדר.‬
‫יבוא.‬
‫רבותיי, שבו.‬
‫אדוני.‬
‫זה הגיע הרגע מברלין.‬
‫אדוני, אלה התוכניות לשלב 5.‬
‫אימא, את באה?‬
‫אני נותן לו צפלוספורין נגד זיהום.‬
‫הפצעים שלו נרפאים,‬
‫אבל לא יהיה אפשר להוציא את התפרים אלא בעוד כשבוע.‬
‫הגסטפו סרקו את המרפאה בחיפוש אחרי שומרת הראש.‬
‫לקחנו את האחות למקום מבטחים, אבל...‬
‫זה רק עניין של זמן עד שהם יעברו בהארלם,‬
‫וילכו מבית לבית.‬
‫נהמר שיש לנו עוד 24 שעות של ביטחון.‬
‫אבל אתה צריך ללכת, לנסוע לפוקונוס.‬
‫מה עם הלן?‬
‫אני לא בטוחה שמשהו ממה שאמרתי לה השפיע עליה, למען האמת.‬
‫היא הייתה מבועתת.‬
‫הגענו עד הנה, אנחנו צריכים לסיים את זה.‬
‫לקחת סיכון.‬
‫וזה היה שווה את הסיכון.‬
‫תודה.‬
‫זה לא נגמר.‬
‫יש לנו 400 איש שמוכנים לתקוף את השער.‬
‫משהו עומד לקרות.‬
‫אני לא יודעת מה זה, אבל אני מרגישה את זה.‬
‫אז סיבה עוד יותר טובה לפוצץ את השער לעולם הבא.‬
‫כלומר, הוא תועבה.‬
‫הוא תועבה רק מפני שהנאצים שולטים בו.‬
‫אבל מה יקרה אם אנחנו נשלוט בו?‬
‫זהו פתח ליקום שבו בעלות הברית ניצחו במלחמה.‬
‫אני לא בטוחה שמישהו יכול לשלוט בו לזמן רב.‬
‫אני מניח שנתראה בהרי הפוקונוס? נחכה.‬
‫תטפלי יפה בבחור שלנו כאן.‬
‫תיזהרי, הוא מרמה בקלפים.‬
‫לפעמים צריך להגדיל את הסיכוי, אתה מבין?‬
‫היי! אמרתי לכם לא לחזור...‬
‫הוא באמת בפנים. תפתח שם.‬
‫"אזהרה".‬
‫זה רעל.‬
‫זה אמור לטפל בזה.‬
‫שיט!‬
‫המכל ריק.‬
‫יש עוד מכל?‬
‫פאק. עזוב את זה.‬
‫נתלה אותו, כמו שתכננו.‬
‫שיט!‬
‫זה טוב.‬
‫בואו איתי.‬
‫ניתן לכם אישורי נסיעה.‬
‫תודה.‬
‫אוקמי-סן, תודה שהסכמת לפגוש אותי.‬
‫יש לי הצעה מיוחדת בשבילך.‬
‫אני יודע שתרצה לשמוע את זה אישית.‬
‫אני איש עסקים, בדומה לך.‬
‫אתה לא דומה לי בכלום.‬
‫אוקיי.‬
‫אני איש עסקים.‬
‫יש לי חנות...‬
‫מלאה בחפצי אמנות אמריקאיים יקרים.‬
‫אין דבר כזה, בשום מקום.‬
‫אנחנו מכירים את החנות הזאת?‬
‫אני מבין שיש לך ספינת מכמורת שמפליגה ליפן.‬
‫הנה המפתחות לחנות שלי.‬
‫אם תעלה אותי לספינה...‬
‫היא שלך.‬
‫אני רוצה את הבן שלי.‬
‫תביא לי את בנו של קולונל קידו.‬
‫הוא חייב.‬
‫אני יכול לשלם את החובות שלו.‬
‫לין כבר אין כל ערך כאן.‬
‫אנחנו צריכים לחזור לדרכים הישנות.‬
‫אני מכיר את הדרכים הישנות.‬
‫אני יודע, טאיסה.‬
‫אין לי ספק שתירה בכולנו.‬
‫אבל אם תעשה את זה, לא תישאר בחיים הרבה זמן,‬
‫וגם לא הבן שלך,‬
‫לכן אנחנו צריכים לעשות עסקת חליפין על חייו.‬
‫מה אתה רוצה?‬
‫אני רוצה שתשרת אותי כסייקו-קומון.‬
‫היועץ הבכיר שלי.‬
‫אל תעשה את זה.‬
‫אלה החובות שלי!‬
‫אתה מוכן להיעשות חבר בנינקיו דנטאי?‬
‫כן.‬
‫לספינה.‬
‫כדאי שתלך עכשיו.‬
‫זה לא לעיניך.‬
‫תשתחווה לי, קידו.‬
‫כאויאבון שלך.‬
‫טקשי קידו הוא יאקוזה עכשיו.‬
‫נשאר לעשות עוד דבר אחד אחרון.‬
‫ג'ון?‬
‫אני עובד עד מאוחר.‬
‫אולי כדאי שתלכי לישון.‬
‫סן פרנסיסקו מדינות המערב‬
‫תסתירו את עמדות הרובים. שהמקום ייראה כמו עיר, לא כמו בסיס.‬
‫בואו נשים את האר-פי-ג'י למעלה.‬
‫קומנדנטה, סימנו את המקומות שבהם אנשי הגרילה של אסטלן‬
‫מציבים צלפים ומטענים ממולכדים במחוז מישן.‬
‫נספק לך מפה כזאת מהצד שלנו.‬
‫המצאנו גם צופן גיר לסמן בתים בטוחים‬
‫ובתים ממולכדים.‬
‫"סברה" הקימו תחנות רפואיות בכל המחוזות.‬
‫יש לנו גם צוות פינוי רפואי ליד הרציף.‬
‫אבל אנחנו עדיין מפנים ילדים וזקנים למחנות שלנו בהרי הסיירה.‬
‫תושבי סן פרנסיסקו! התנגדו לאדוניכם השחורים!‬
‫הרייך בא לשחרר את סן פרנסיסקו‬
‫מי יש לך בשבילנו, לם?‬
‫מתנדבים מהאזור הניטרלי.‬
‫מה זה?‬
‫עריקים מהוורמאכט.‬
‫והם גם לא היחידים. הם כל הזמן חוצים את הגבול.‬
‫מה אני אמורה לעשות איתם, לעזאזל, לתת להם רובה?‬
‫נשלח אותם לעבוד.‬
‫- הם נאצים, לם. - לא, הם היו נאצים.‬
‫תפשיט מהם את המדים האלה.‬
‫נעסיק אותם כמקרצפי סירים.‬
‫ואל תיתן לאלייז'ה לראות אותם.‬
‫הם הביאו עוד משהו.‬
‫לכל הרוחות.‬
‫אחרי כל השטויות האלה,‬
‫הלבן המטומטם הזה שחרר את קידו.‬
‫מה זה, לעזאזל?‬
‫לם אומר שקצינים נאצים בכירים מפנים עורף לרייך.‬
‫אנשים שם ראו מה קרה כאן.‬
‫הם רואים הזדמנות לארץ משלהם.‬
‫- כמו שהיה פעם. - "כמו שהיה פעם"?‬
‫אתה זוכר איך היה פעם, אחי?‬
‫אם יש דבר אחד שיכול לחצות לשניים את הרייך, זה הדגל הזה.‬
‫כל הנאצים הארורים האלה היו פעם אמריקאים.‬
‫וכל האמריקאים הלבנים הם נאצים עכשיו.‬
‫תראו... אתם עומדים בפני מלחמה‬
‫שאתם לא יכולים לנצח בה.‬
‫אני מצטער, מישהו חייב לומר את זה.‬
‫הדגל הזה אף פעם לא עשה משהו למעננו.‬
‫לא על זה נלחמנו.‬
‫האמריקה הזאת איננה!‬
‫אני מצטערת, לם.‬
‫אני יודעת מה אתה מנסה לעשות.‬
‫אבל לעולם לא נוכל לחזור אחורה.‬
‫בסדר גמור.‬
‫אבל אתם עדיין צריכים לשלוח מסר.‬
‫וכדאי שתעשו את זה מהר,‬
‫כי לא תצליחו להחזיק מעמד הרבה זמן כאן.‬
‫תחנת הטלוויזיה של האימפריה.‬
‫היא עדיין מתפקדת? נוכל לחדור אליה?‬
‫בטח. כל העיר הזאת שלנו.‬
‫עתה לחדשות ממדינות המערב.‬
‫מכתבים זורמים למטה הרייך‬
‫מאמריקאים רגילים שעומדים בפני סיוט השלטון השחור.‬
‫סיפוריהם קורעי לב.‬
‫אבל הרייך שמע...‬
‫- הנה, מותק. - ...את בקשותיהם לעזרה.‬
‫בתוך ימים ספורים אמור להתחיל מסע השחרור‬
‫על פי פקודותיו של הרייכספיהרר, ג'ון סמית.‬
‫ניקח אתכם עתה לדיווח מהכוחות...‬
‫יש לנו סאונד. בדיקה.‬
‫- מה קורה? - אחת שתיים, שלוש. עובד.‬
‫תזיזי את האנטנה.‬
‫גבירותיי ורבותיי,‬
‫- אל תכוונו את מכשירי הטלוויזיה. - שחורה?‬
‫הכול בסדר.‬
‫הפרענו לתעמולה הנאצית הקבועה שלכם‬
‫כדי לספר לכם את האמת.‬
‫- משהו לא בסדר. תכבי את זה. - לא, אני רוצה לשמוע.‬
‫אנחנו האנשים...‬
‫אשר עם רבים אחרים,‬
‫הנאצים ניסו להשמיד במחנותיהם.‬
‫הם רצחו מיליונים מאיתנו,‬
‫אבל הם נכשלו.‬
‫- תפסיק את זה, עכשיו. - אנחנו עדיין כאן.‬
‫זה מגיע מהמדינות הפסיפיות היפניות לשעבר.‬
‫הם פרצו לתדר שלנו.‬
‫עכשיו אנחנו חופשיים.‬
‫המשדרים שלהם יושמדו בתוך דקות, אדוני.‬
‫ואתם עבדים לשקר הגדול ביותר שידע המין האנושי.‬
‫אבל אנחנו יכולים לעזור לכם להשתחרר.‬
‫לפני זמן רב הבטיחה אמריקה הבטחה,‬
‫אבל היא מעולם לא קוימה.‬
‫בכוונתנו לקיים את ההבטחה הזאת.‬
‫ייסדנו אומה חדשה.‬
‫אם אתם שומעים את קולי, אתם כבר אזרחים.‬
‫- פאקינג שיט. - אימא!‬
‫אבל את הצעד הראשון לחופש עליכם לעשות בתוככם.‬
‫אינכם צריכים להילחם במלחמה הזאת.‬
‫נטשו את עמדותיכם.‬
‫אמרו שהרובה שלכם תקוע.‬
‫זרקו חול לתוך מערכת ההילוכים. יש אלף דרכים להתנגד.‬
‫אנחנו משדרים?‬
‫ניקח אתכם עתה לדיווח על הכוחות המזוינים שלנו באזור הניטרלי.‬
‫טיפשי לעצבן את הדוב.‬
‫זה לא ישנה שום דבר.‬
‫המפקדים כאן מתכוננים‬
‫לפקודה לשחרר את מדינות המערב.‬
‫איימי, לכי לחדר שלך.‬
‫את לא אימא שלי. את לא יכולה להגיד לי ללכת לחדר...‬
‫לא תרצי לשמוע את זה.‬
‫מותק, הגיע הזמן לישון.‬
‫קדימה, אבוא לכסות אותך בעוד רגע.‬
‫זו את.‬
‫את ואבא הרגתם אותם.‬
‫הרגנו את מי?‬
‫את השחורים, את היהודים, את כל האנשים האלה. מה קרה להם?‬
‫- אני צריכה לשמוע את זה ממך! - אוקיי...‬
‫הם שלחו אותם למחנות.‬
‫ומה הם עשו במחנות?‬
‫הכריחו אותם לעבוד.‬
‫ומה אז? איפה הם עכשיו?‬
‫הם אינם.‬
‫הרגו אותם.‬
‫ואת ואבא הייתם חלק מזה.‬
‫כן.‬
‫כן, היינו.‬
‫זו הייתה תקופה אחרת.‬
‫הרגשנו שהעולם שלנו...‬
‫הוא בדיוק נגמר.‬
‫זו הייתה החלטה שקיבלנו ליום אחד והיא הובילה ל-20 שנה.‬
‫יכולתם לברוח לאזור הניטרלי.‬
‫יכולנו, נכון, אבל לא ברחנו.‬
‫ובמקום זה הצטרפתם למפלגה.‬
‫אבא היה באס-אס.‬
‫עשיתי את זה כי... האמנתי בזה.‬
‫לא בהתחלה, אבל מאוחר יותר. האמנתי בכול.‬
‫במחנות שבהם הרגו את היהודים ואת השחורים?‬
‫בכול. בכול. אמרו לנו שזה הכרחי.‬
‫לא שאלתי שאלות.‬
‫אפילו לא חשבתי על האנשים האלה עד...‬
‫עד שנעשינו האנשים האלה.‬
‫קיבלתם את כל זה.‬
‫לא עשינו את זה בשביל זה.‬
‫עשינו את זה כדי שתישארו בחיים!‬
‫לא השארתם את תומאס בחיים!‬
‫אלוהים, ג'ניפר, את חושבת שאני לא יודעת את זה?‬
‫- הם לקחו אותו. - אני מתחננת, בבקשה.‬
‫- הם הרעילו אותו! - לא, אל תעשי את זה.‬
‫הוא היה אחי. גם אני אהבתי אותו.‬
‫אני יודעת מה את חושבת עלינו בוודאי, אבל...‬
‫כל מה שהיה לנו נקנה בחייהם של אנשים אחרים.‬
‫אתם הייתם הילדים שלנו, התינוקות שלנו.‬
‫כמה היו?‬
‫באמריקה...‬
‫- באירופה, באפריקה, כמה? - אני לא...‬
‫אני לא יודעת.‬
‫והם יעשו את זה שוב, נכון?‬
‫ואבא יהיה הממונה, לא?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫אני אף פעם לא רוצה להיות כמותכם.‬
‫את לא אמורה להיות.‬
‫המשרד לטוהר הגזע‬
‫מבצע "פיירקרוס" - שלב 5 מדינות המערב‬
‫הרגעה וטיהור מסווג - לעיניך בלבד‬
‫תוכנית כללית לאמריקה חלק 1 - חלק 2‬
‫2.1 אומדן של שיעור הלא-ארים והלא-רצויים‬
‫כיבוש מדינות המערב:‬
‫יהודים - שחורים - אינדיאנים מעורבים - אחרים‬
‫קבוצות אוכלוסין עפ"י מדינה: לוס אנג'לס‬
‫סן פרנסיסקו-אוקלנד סן דייגו‬
‫קבוצות אוכלוסין עפ"י מדינה המשך:‬
‫אתרים מוצעים למחנות ריכוז‬
‫תשתית תובלה‬
‫תכולה מקסימלית 100 בקרון‬
‫משרפה‬
‫מקלחת גברים - מקלחת נשים‬
‫תודה, רבותיי.‬
‫תודה.‬
‫לילה טוב.‬
‫רייכספיהרר, אפשר מילה?‬
‫השומרת של אשתך, הסוכנת מרתה סטראוד, נעלמה, אדוני.‬
‫היא נראתה באחרונה מאבטחת את אשתך במרפאת הנשים דוונפורט.‬
‫היא לא חזרה לעבודתה או לדירתה.‬
‫נעשה חיפוש נרחב, אבל לא נמצאה גופה.‬
‫אבל מצאנו את זה בכבשן של המרפאה.‬
‫במשטרה החשאית מאמינים שהיא נרצחה בידי אנשי מחתרת, אדוני.‬
‫זה לא יהיה נעים.‬
‫נשימה עמוקה.‬
‫זה לא נורא, למען האמת.‬
‫אני מוכרח לומר שהייתי מעדיף לשתות את האלכוהול הזה.‬
‫היה מרגיע את הכאב.‬
‫אחרי שאחליף את התחבושת,‬
‫אולי אמזוג לך שתי אצבעות לכוס.‬
‫עכשיו את מדברת.‬
‫מה שקרה במרפאה...‬
‫אני יודעת.‬
‫אני אוהב לחשוב שאני מסוגל להתמודד עם רוב המצבים, אבל...‬
‫פאק.‬
‫אני לא יודע אם יש לי עוד כוח לזה.‬
‫נמאס לי להיות ואייט פרייס, את זה אני יכול לומר בוודאות.‬
‫טוב, חדשות טובות.‬
‫תמיד היית ליאם בשבילי.‬
‫תקשיב...‬
‫אני מקווה שאתה מבין למה שמרתי מרחק.‬
‫הרבה אנשים נפגעו סביבי.‬
‫הרבה אנשים נפגעו גם סביבי.‬
‫אבל לא רציתי שזה יקרה לך.‬
‫זה לא קרה...‬
‫כי את היית שם.‬
‫אני אלך כשתגיע שעתי.‬
‫בינתיים,‬
‫אני פשוט לוקח כל יום שניתן לי.‬
‫אבל את עדיין יכולה לעזוב.‬
‫יש לך ברירה.‬
‫את יכולה לחיות בכל עולם שתרצי.‬
‫אתה יודע, ראיתי הרבה גרסאות של החיים שלי.‬
‫אבל יש רק גרסה אחת שיש בה אנשים שמבינים אותי, אז...‬
‫לא.‬
‫- תודה. - כן.‬
‫אדוני.‬
‫למה התכוונת,‬
‫כשאמרת לבלוז...‬
‫ש"משהו עומד לקרות"?‬
‫ראיתי את זה בחזיונות.‬
‫זה לא שלם, אבל זה...‬
‫מרפאת הנשים דוונפורט.‬
‫יש לי שתי בנות.‬
‫כן. איימי וג'ניפר. כן, אני זוכרת אותן.‬
‫אני צריכה להוציא אותנו מכאן לפני שיקרה משהו.‬
‫יש לי אח במונטנה.‬
‫יש לנו רשת.‬
‫אנשינו ייקחו אתכן לשם בביטחה.‬
‫את חייבת להבטיח לי.‬
‫אני מבטיחה.‬
‫הרכבת לפוקונוס יוצאת מחר ב-11:00.‬
‫בעלי יהיה עליה.‬
‫לא תאכלי את האשכולית, ג'ניפר?‬
‫אין לי תיאבון.‬
‫מתבגרות.‬
‫אני חוששת שאצטרך לדחות את הנסיעה שלנו היום, ג'ון.‬
‫אולי תצטרך לנסוע בלעדיי.‬
‫אני לא מרגישה טוב.‬
‫זה משהו שאמור להדאיג אותי?‬
‫- זה פשוט... - זה פשוט מה?‬
‫זה לא משהו רציני.‬
‫אם זה לא משהו רציני,‬
‫אשלח מכונית לקחת אותך בשעה 10:00.‬
‫להתראות על הרכבת.‬
‫תגיד לי, בגוקודו, הדרגה שלי גבוהה משלך?‬
‫כן, סייקו-קומון.‬
‫אם כך, לך מפה.‬
‫יש דברים שחייבים לומר.‬
‫- אתה לא חייב... - הכזבתי אותך כאב.‬
‫החובה הראשונה של הורה היא להגן על הילד שלו.‬
‫- תפסיק. - תן לי לסיים.‬
‫אף פעם לא גיליתי את חיבתי האמיתית כלפיך.‬
‫יש לי כל כך הרבה חרטות.‬
‫אני יכול רק לומר שתמיד תהיה הבן שלי.‬
‫בוא הביתה איתי.‬
‫הפלישה תתחיל בקרוב.‬
‫אין דרך חזרה.‬
‫יש הרבה דברים שאני צריך לכפר עליהם,‬
‫ואני חייב להתחיל כאן.‬
‫שלום, אבא.‬
‫חמישים אחוז כוח.‬
‫מצערת למעלה.‬
‫הדיוויזיה המוטסת השישית תפציץ את סן פרנסיסקו.‬
‫הלן.‬
‫תודה שאת כאן.‬
‫תני לנו רגע לסיים, ואז נוכל לדבר ביחידות.‬
‫הרב"ט יגיש לך תה.‬
‫- תה, גבירתי? - בבקשה.‬
‫זמן ליעד‬
‫הרי הפוקונוס פנסילבניה, הרייך האמריקאי‬
‫גדר חשמלית 10,000 וולט‬
‫זה אמור להיות כאן.‬
‫שם, בחורים.‬
‫אנחנו על קו הגדר.‬
‫מובן. בהצלחה. סוף.‬
‫קיבלתי.‬
‫בלוז פרס את ארבע הפלוגות בעמדות.‬
‫הן מוכנות לזוז לפי פקודה שלנו.‬
‫כמה זמן יש לנו?‬
‫בערך 54 דקות.‬
‫תתרחקו.‬
‫בסדר, החשמל ניתק.‬
‫אדוני, זה מגנרל ויטקרופט.‬
‫פיקוד האוויר האסטרטגי ממתין לפקודתך‬
‫לפתוח במתקפה על סן פרנסיסקו, אדוני.‬
‫תודה. זה הכול.‬
‫אדוני.‬
‫הלן?‬
‫שבי.‬
‫הלן, אני רוצה לשאול אותך שאלה,‬
‫ואני רוצה שתעני לי בכנות.‬
‫המחתרת פנתה אלייך מתישהו?‬
‫כן.‬
‫ג'וליה מילס, אתה זוכר אותה.‬
‫באותו יום בחנות הכלבו,‬
‫היא אמרה לי שתומאס חי. שביקרת אותו.‬
‫היא גם אמרה לי שיש סרטים בדירה שלנו.‬
‫חיפשתי,‬
‫ומצאתי אותם.‬
‫ראיתי אותנו,‬
‫את כולנו, יחד.‬
‫זה אף פעם לא קרה, ובכל זאת, היינו שם.‬
‫מה קורה?‬
‫ג'וליה מילס היא טרוריסטית, הלן.‬
‫אבל מה שהיא אמרה לך נכון.‬
‫תומאס חי בעולם אחר, הלן,‬
‫ואני פגשתי אותו.‬
‫למה אתה מתכוון ב"עולם אחר"?‬
‫את צריכה לראות את השער בעצמך כדי להבין.‬
‫בגלל זה ביקשתי שתבואי הנה.‬
‫- תניחו את המטענים סביב הבסיס. - כן, אדוני.‬
‫בסדר, בוא הנה, בוא הנה.‬
‫תמלא את אלה בחול ותערום אותם סביב המטענים.‬
‫בסדר?‬
‫זה יכוון את ההדף אל תוך העמוד.‬
‫נוריד את הדבר הזה כאילו היה עץ מזוין.‬
‫השער הזה שאתה מדבר עליו... כלומר, מה?‬
‫ראית אותו בעצמך, הלן.‬
‫צפית בסרטים. הייתי שם.‬
‫הוא חי.‬
‫הייתה לי הפנטזיה הזאת כל כך הרבה פעמים, אבל זה כל מה שזה, ג'ון, פנטזיה.‬
‫לא.‬
‫הוא לא חי.‬
‫ראיתי אותו.‬
‫הלן, ראיתי את הבן היפה שלנו.‬
‫הוא אמיתי.‬
‫הוא אמיתי כמוך וכמוני.‬
‫אני רוצה שתחווי את מה שאני חוויתי.‬
‫- הלן, אני רוצה שתראי אותו בעצמך. - כמובן, אני רוצה בזה, אבל...‬
‫הוא לא חולה. הוא בריא. הוא חזק.‬
‫הוא מצליח כל כך, הוא...‬
‫אבל יש מלחמה, והוא התגייס.‬
‫הוא דומה כל כך לתומאס שלנו.‬
‫אבל הוא לא תומאס שלנו.‬
‫אני יודע מה יקרה.‬
‫הלן, הוא ימות שוב, אלא אם כן נעשה משהו.‬
‫- אבל אנחנו יכולים להציל אותו. - איך?‬
‫אנחנו יכולים להביא אותו הביתה.‬
‫אתה רוצה להביא את הנער הזה הנה?‬
‫בתור מה, בתור אסיר?‬
‫נאבקתי עם השאלה הזאת. אני יודע שזה לא יהיה קל,‬
‫אבל לא נראה לי שיש לנו ברירה. אני לא יכול לאבד אותו שוב.‬
‫הוא ישנא אותנו, אבל הוא יחיה,‬
‫- ואני יכול לחיות עם זה. - אני לא יכולה!‬
‫- אני לא יכולה לחיות עם זה. - כשתראי אותו שוב,‬
‫- תשני את דעתך. - לא!‬
‫- הלן! - לא! לא!‬
‫תומאס מת!‬
‫איימי כבר לא שלנו, הנפש שלה שייכת לאומה...‬
‫וג'ניפר... ג'ניפר דחתה אותנו.‬
‫היו לנו שלוש הזדמנויות ובזבזנו את כולן.‬
‫כאן את טועה, הלן.‬
‫אם יש גרסה טובה יותר שלי איפשהו,‬
‫אני רוצה שהבן שלי יהיה שלה.‬
‫כי אתה ואני, לא מגיע לנו שיהיה לנו ילד!‬
‫את אומרת שיש לך אפשרות לראות שוב את הבן שלך,‬
‫ולא תנצלי אותה?‬
‫לא הייתי רוצה שהוא יראה למה הפכנו.‬
‫כן.‬
‫המוטסת 500 מוכנה להיערך בעמדות. הלופטוואפה המליצו שנתקוף.‬
‫כולם מחכים לפקודות שלך, אדוני.‬
‫- תן את הפקודה. - מיד, אדוני.‬
‫תקשיבו.‬
‫זירו, כאן התצפיתן, ענה. זירו, שומע?‬
‫- איפה היא? - עברה את הסימן.‬
‫התצפיתן אומר מרחק חמישה קילומטרים.‬
‫בואו נשים את שקי החול במקום. קדימה, תזדרזו. בואו נזוז!‬
‫ראיתי את התוכניות, ג'ון.‬
‫התוכניות למחנות.‬
‫איך הגענו לכאן?‬
‫אתה ואני, איך אנחנו הגענו לכאן?‬
‫הדבר הזה שהיינו חלק ממנו‬
‫הוא פשע.‬
‫אני יודע.‬
‫זה חייב להיפסק.‬
‫אני לא יודע איך.‬
‫תתפסו מחסה!‬
‫המפקד, אנחנו סופגים אש!‬
‫גדוד רביעי, אנחנו מותקפים.‬
‫לכו! לכו, זוזו!‬
‫תירו בהם!‬
‫עשיתי סידורים בשביל הבנות.‬
‫זו הייתי אני, ג'ון.‬
‫הלן?‬
‫אדוני, אנחנו חייבים לזוז! אדוני! חייבים ללכת! קדימה!‬
‫תרים אותו!‬
‫קדימה!‬
‫לכיוון העצים!‬
‫לך, נחפה עליך!‬
‫חצינו את קווי ההגנה החיצוניים. פלוגה ד' נמצאת בכניסת המכרה.‬
‫ניפגש אתכם בשער! בהצלחה! סוף!‬
‫הכניסה אסורה גישה למורשים בלבד‬
‫הם משלנו. אישור.‬
‫יש לנו אישור.‬
‫חבר'ה, חייבים לזוז. קדימה. קדימה.‬
‫היי! איפה התיק?‬
‫ראית את ג'וליאנה?‬
‫לא ראיתי אותה.‬
‫חייבים לזוז.‬
‫הנה את.‬
‫ראינו דברים,‬
‫את ואני.‬
‫עולמות אחרים.‬
‫חיים אחרים.‬
‫יש לנו את זה במשותף.‬
‫זה בלתי נסבל.‬
‫להיות מסוגל להסתכל מבעד לדלת‬
‫ולראות לרגע את כל האנשים שיכולת להיות.‬
‫ולדעת שמבין כולם...‬
‫זה האיש שנעשית.‬
‫זוזו, זוזו, זוזו!‬
‫תכניסו אזרחים למקלט!‬
‫מטוסי לופטוואפה נצפו! דיוויזיות צנחנים באות!‬
‫כולם, זוזו, זוזו! תתפסו עמדות! עכשיו!‬
‫לכו, לכו, לכו!‬
‫אלפא, כאן הוטל. מצאנו את הרייכספיהרר.‬
‫ג'ון סמית הוא דלתה-אקו. חוזר, ג'ון סמית מת.‬
‫אדוני.‬
‫תן לי את פיקוד האוויר האסטרטגי.‬
‫עכשיו!‬
‫מותק. מותק.‬
‫זה קורה.‬
‫הדלת פתוחה.‬
‫הם באים.‬
‫מאין?‬
‫מכל מקום.‬