Dere trenger ikke gjøre dette.
Dere kan gå nå. Døra er åpen.
Ingen vil dømme dere.
Sett nedtellingen på 25 minutter.
Nok tid til at du kommer deg vekk uten at noen finner pakken.
Noen av dere vil bli tatt.
Jeg vet at dere vet hva det betyr.
Det beste vi kan love, er at vi vil kjempe for å frigjøre dere hver dag.
Det er noen vakre sko du akkurat laget.
MATSUYAMA SKO
Familiene deres vil bli tatt vare på.
Vi glemmer ikke det soldatene våre har gitt til kampen.
Vi gjør dette fordi vi ønsker et liv
folket vårt aldri har opplevd.
Broder Benjamin.
Sikker på at du er klar?
Ja. Han er klar.
La den unge mannen snakke selv, Leon.
Jeg er klar.
Greit.
Da river vi ned keiserens hus.
MANNEN I HØYBORGEN
Amerikas krig i Vietnam vil få en rask og enkel seier.
Den alternative verdens USA ble på et vis en global supermakt.
NY RAKETTMOTOR TIL MARINENS "BULLPUP"
De har den mest teknologisk avanserte kampstyrken
den verdenen noen gang har sett.
Vietnameserne er en primitiv rase.
De kjemper med rifler og landminer. Ingen konkurranse.
Si meg, underviser de fortsatt i oldtidshistorie på Junkerschule, Campbell?
De underviser i arisk historie.
Romerne kalte Hannibal primitiv,
helt til han førte hæren sin
helt fra Afrika på elefanter og knuste dem.
I krig garanterer ikke teknologi og rikdom seier.
Det viktige er viljen til å vinne.
Thomas har visst god fremgang.
Han får en god plassering, nær kampen.
Jeg vil ha jevnlige oppdateringer om ham.
Når han blir plassert i et kompani, når han har permisjon, alt.
Vi har forberedt tilståelsen din.
Så du kan skrive under.
For deg er dette en liste over forbrytelser.
For meg er det en liste over handlinger til tjeneste for keiseren.
Han vil kanskje se det slik når du ankommer Tokyo for krigsretten.
Skal jeg si hva mer jeg har gjort og legge det til på lista?
Hvis du vil.
Jeg har gitt to av mine sønners liv.
Kondolerer.
Du har aldri nevnt dem.
De het Jun'ya og Kenta.
Jeg har holdt på bildene deres i uniformen min, ved hjertet mitt.
Jeg er takknemlig for at de kunne gi livet for keiserriket.
Hvis vi gir fra oss dette territoriet, vil de ha dødd uten grunn.
Det godtar jeg ikke.
Har du en sønn?
Jeg har to sønner.
Lever de?
Ja.
Så du vet ikke hvordan det er å miste et barn.
Nei.
For deg var saken vår et valg.
For meg er det ingen vei tilbake.
"Krigen er ikke tapt før siste mann dør."
Det er min tilståelse.
Gi den til keiseren. Da benåder han meg.
DEN AVFOLKEDE SONEN I HARLEM
Takk for at du gjør dette, Richie.
Det er ikke stort, men det er trygt og avsides.
Strøm.
Vi koblet det til Rikets strømnett.
Det er kaldt her.
Skorsteinen fungerer. Det er litt tørrved der.
Best å dra for gardinene.
Riket patruljerer omtrent ingenting nord for 116th.
De fjernet Harlem fra kartet i 1949.
De prøvde.
Hermetikkmat, Sterno-grill, en pakke røyk og en halvliter whisky.
Jeg kommer tilbake i morgen med mer av det dere trenger.
Takk.
Mange gjenferd her.
Vi får håpe de ikke har noe imot ubudne gjester.
Alt er her fortsatt.
De hadde nok ikke tid til å pakke sakene sine.
Ingen plass å dra.
Herregud, se på blodflekkene. Folkene her kjempet imot.
Her er de.
Lucille og Warren Huggins. Gift 19. juni 1933
i Broadways afrikanske episkopale metodistkirke.
Jeg har lyst til å tro at de ville vært glade for at vi er her,
i hjemmet deres.
Ja.
Jeg også.
Frue?
Hun kom ti minutter for tidlig, men fru Himmler...
Bare vis henne inn.
Margarete. Så nydelige blomster. La meg...
Nein. De må håndteres riktig.
Fräulein, en vase.
Kuleamarant, spirblom, amarant.
De er nydelige.
Ferske blomster blomstrer én gang, så dør de.
Tørkede blomster varer evig.
Jeg har fortsatt brudebuketten min, forseglet i en lufttett glassklokke.
Så spesielt.
Rikets koner må alltid arbeide
for sin manns skjebne,
ellers...
Ja.
Det var derfor jeg inviterte deg. Skal vi sette oss?
Jeg vet hva du sikkert synes om meg, Margarete.
-Hva kan jeg si? -Vær så snill. Vær ærlig.
Det er nok ikke bare meg, er jeg redd. Hele Berlin...
Alle vet sannheten om året ditt i Den nøytrale sonen.
Og mannen min. Jeg vet at John kan virke reservert.
Eller arrogant.
Nei, de misforstår ham. Han er bare stille.
Det kan være, men jeg må ikke fortelle deg
hva som skjer med barna når faren havner under mistanke.
Hva må jeg gjøre for å vinne tilbake gunsten...
-Til mannen min. -Og din.
Jeg ønsker å få Rikets tillit.
Og friheten den medfører. Jeg ønsker den friheten for døtrene mine også.
Enkelte tror jeg er en kjølig, skjør, gammel kvinne.
Ikke jeg.
Øynene sier det munnen ikke vil si.
Det gjør meg ingenting.
Det de ikke innser, er at jeg er et kjærlig menneske her inne.
Du må anta rollen som en skikkelig...
...trofast kone...
...overfor mannen din.
Det gjør jeg.
Du har gjort det her, i dag.
Nå må du vise verden det.
Vis verden at du har kommet hjem til nasjonalsosialismen, ikke kroppslig,
men i deiner Seele.
Sjelelig.
"Kuleamarant". Høres ut som en kjønnssykdom.
En uhelbredelig stamme.
Få Billy Turner på telefonen. Jeg skal opptre offentlig.
Ingen feiring kan måle seg med Rikets takkefest.
Så i dag har jeg en svært spesiell gjest til dere, mine damer.
En personlig venn av meg som aldri har vært med i programmet før,
her for å dele sine egne oppskrifter til Rikets takkefest.
Ehefrau des Reichsmarschalls Helen Smith!
Hadde du ikke tenkt å si det?
Sekretæren min sprang inn og sa at Helen Smith er på TV.
Denne käsespätzle-oppskriften er en tradisjon hjemme hos oss.
Jeg lager den med døtrene mine på denne tiden hver oktober.
Den lukter nydelig. Hva er den hemmelige ingrediensen, Helen?
Baconfett og smør. Ikke spør om kalorimengden.
Jeg lover, ingen kaloriprat.
Mens det står i ovnen, er det på tide med litt jenteprat.
Bra.
Du har vært gift med reichsmarschall John Smith i...
Tjue år. Og som tiden har flydd.
Hva er hemmeligheten bak et lykkelig ekteskap?
Hvordan holder dere flammen ved like?
Jeg kan svare med ett ord.
Et ord vi kan bruke på Rikets TV?
Det tror jeg vi kan, ja.
Ærlighet.
For meg danner det grunnlaget for et vellykket ekteskap.
Helen, tenk på din første takkefest i Riket,
den første gangen du takket for nasjonalsosialismen.
Det var i februar 1946, rett etter frigjøringen.
John var fortsatt...
John var soldat for USA.
Vi var plassert i Fort Monmouth,
og vi hadde akkurat fått sønnen vår.
Thomas var... Han var bare en baby.
Det går bra, ta tiden du trenger.
Nei, jeg vil gjerne snakke om det.
Vi hadde ikke spist på dagevis.
Jeg trodde babyen min kom til å sulte i armene på meg.
En mann, en oberst for Riket, kom til døra vår.
Han hadde med melk, brød, ost, kjøtt.
Riket hadde transportert det dit med fly som en barmhjertighetsgjerning.
Og babyen min
sluttet endelig å gråte.
Fra og med den dagen, takket være den barmhjertighetsånden,
har det aldri vært sult i Riket.
Hvem andre var der den kvelden?
Det var...
Det var bare oss. Familien vår.
Som seg hør og bør.
John, jeg og Thomas.
Og vi la fortiden bak oss.
Takk, Helen.
Vi vil gjerne ha deg med i programmet igjen, når som helst.
Det vil jeg gjerne.
Takk.
Om det går bra, har jeg noen dokumenter jeg vil signere.
Så klart.
Dette er en liste over slippsteder. Pass på at kontakten din legitimerer seg.
Reisedokumenter til Salinas, nøye fremstilt.
Hva om jeg blir stoppet?
De tar kanskje noen skoesker fra baksiden for å plage deg.
Vær rolig, lasten er fremme.
Men hvis de kommer for nære, har du snubletråden.
Husk, ingen mestere utenom oss selv. Hold deg i live, bror.
Du også.
Bra jobbet. Din venn, Margarete
Opptredenen din i dag
fikk sannelig mye oppmerksomhet.
Det virker sånn.
Jeg ante det ikke.
Jeg fikk Billy Turner til å arrangere det.
Du har aldri gjort noe sånt før.
Jeg mente det var viktig at jeg viste troskap.
For hvem?
Berlin.
Deg. Meg.
Dette kom du frem til selv, eller...
Nei, Margarete var her.
Hvorfor snakket du ikke med meg?
Jeg må renvaske meg, John.
For jentenes skyld, om intet annet. Og bare jeg kan gjøre det.
Alle vet sannheten om året da jeg var borte.
Nettopp.
Jeg trodde du ville bli stolt av meg.
Du kunne gjort det verre, Helen.
Du vet vel hvor nær du var?
På Rikets TV-kanal?
Den kvinnen stilte meg til veggs med spørsmålet sitt.
Alt kom tilbake til meg. Jeg har ikke engang tenkt på det på...
Men jeg håndterte det vel?
Du klarte deg fint.
Tenker du noen gang på ham, John?
På Daniel?
Nei.
Rolig, nå. Sakte.
Lukk esken. Hva har jeg lært deg?
Kom igjen, sett deg.
Kom deg ut av båten.
Du er bare for tung.
Jeg er ikke redd.
Jeg ror ikke denne baljen over bukta med deg her.
Så kom deg ut. Ut.
Løsne det pålestikket og legg meg fra.
Vær forsiktig, Leon.
Si det til de andre. Vi skal spise hval i kveld.
Eugenikk-tentamenen blir vanskelig.
Herregud, jeg hater eugenikk. Hva om det bare er drittprat?
Det er vitenskap, Jennifer.
Labrapporten vår?
Å måle rasenes intelligens ved å fylle skaller med fuglefrø?
Tenk over det, Henry.
Skallen min er halvparten så stor som Howie Phipps'.
-Det er alles. Han har enormt hode. -Og han er dum som en sekk med sement.
Jeg vil ikke tenke på det. Jeg vil bare bestå eugenikk
og aldri måtte tenke på det igjen.
Beklager, Henry. Du vil bare få gode karakterer,
og jeg hjelper ikke.
Kanskje du fortjener en bedre arbeidspartner. Som Gretchen.
Altså... Jeg kunne vel spurt henne.
Hun vant jo prisen for mest ariske jente.
Men hun kjeder meg.
Det gjør ikke du.
Du er den minst kjedelige personen jeg har møtt.
Alt er bedre når du er her.
Herregud.
Gerhardt's.
Mamma tvinger oss med dit for nye vinterklær.
Er det ikke grusomt?
Jeg vet ikke om det er grusomt...
Men vi burde kanskje lese videre?
Vil du bli med på knask eller knep på halloween?
Jeg går vanligvis med Amy. Det eneste jeg vet med sikkerhet,
er at mamma vil gå med Helen Smith-maske.
Hun har begynt å spille den perfekte konen fra Riket igjen.
Du vet det matlagingsprogrammet hun var med på? Det er bare spill.
Foreldrene mine er topper i nazistpartiet.
Begge dør innvendig.
Mamma lovte å hjelpe meg tilbake til Den nøytrale sonen en dag,
-og jeg vil ikke vente! -Jennifer, senk stemmen.
Skal jeg følge deg hjem?
HERESFORD SPRINGS - BRØD - NEW JERSEY
Vil du bli med på knask eller knep på halloween?
Jeg går vanligvis med Amy. Det eneste jeg vet...
-Fikk vi det? -Litt av det.
Hun har begynt å spille den perfekte konen fra Riket igjen.
Du vet det matlagingsprogrammet hun var med på? Det er bare spill.
Det eneste jeg vet med sikkerhet,
er at mamma vil gå med Helen Smith-maske.
Jeg liker ikke å blande inn barna.
Men barn ser og barn lytter. Barn snakker.
Elskerinner er også bra. Har Smith en?
Nei, han er for forsiktig.
Greit, vi lager en mappe med hele familien,
til det ikke er flere overraskelser. Så kan vi slå til.
Greit. Stille.
Mamma lovte å hjelpe meg tilbake til Den nøytrale sonen en dag,
-og jeg vil ikke vente! -Jennifer, senk stemmen...
Reichsmarschallens datter vil rømme til Sonen.
Ja. Så vi tilbyr henne hjelp med å krysse grensen,
så takker hun ja.
-Og etter det? -Tar vi henne dit.
Kontrollerer vi henne, kontrollerer vi Smith.
Jeg vil ikke utpresse Smith. Jeg vil drepe ham.
Spol tilbake opptaket. Hun nevnte en handletur.
Gerhardt's. Mamma tvinger oss med dit for nye vinterklær.
Gerhardt's.
Helen Smith vil være på et offentlig sted.
Glem jenta. Vi holder oss til planen.
Er boka god, Childan?
Det var en førsteutgave fra 1903 til...
-Huff da. -Ja.
Jeg tenkte jeg kunne få nytte av den likevel.
Bøker var alltid for dyrebare til å lese før.
Hva handler den om?
En trekkhund i Yukon.
Hundehistorie.
Ja. Hunden Buck.
-Han er en families kjæledyr først. -Så hyggelig.
Men han må kaste av seg sivilisasjonens ferniss
og vende tilbake til urinstinktene sine.
Den boka vil jeg lese.
Jeg respekterer dyr. De kjenner ikke skam.
De lever i nåtiden.
Jeg har noe til deg.
Jeg reparerte den mens du sov.
Med kintsugi-metoden, lakk blandet med gullpulver.
Yukiko.
Jeg vet at du ikke kan selge den nå,
men anemonene var for vakre til å kaste.
Det er wabi-sabi.
Ingenting varer evig, ingenting er fullført, ingenting er perfekt.
En kunde.
Nei. Det...
Det har ikke noe å si. Ikke gå.
Vi trenger handelen.
Betjenter.
Gudskjelov. Har dere funnet ham?
Vi er her for å frakte Robert Childan til hovedkvarteret for avhør.
Herr Childan har vært savnet siden auksjonen.
Vi stoler på at politiet finner ham.
To boller.
Én til meg og én til en kunde.
Childan er her. Finn ham.
Han er ikke her! Dere kaster bort tiden!
La ham være! Han har ikke gjort noe galt! Childan!
Det går bra, Yukiko. Ikke vær redd, alt vil ordne seg.
Jeg vet hvem jeg må snakke med. Ikke vær redd.
Jeg kommer tilbake, Yukiko.
Kan du tenke deg filmene Grise-Richie brukte dette til?
Helst ikke. Takk.
Jeg vet ikke om disse sakene får oss forbi vaktene.
Disse greiene er billige.
Det er som teatersminke.
Tenk på kilden.
Ja.
Jeg er usikker på parykkene.
Pelsen er en begynnelse.
Bare tenk på den typen kvinne som omgås Helen Smith.
-En frue fra Riket. -Ja.
En matrone fra Park Avenue. Hun ser rett forbi vaktene.
De er ingenting. Det er hennes verden.
De legger ikke merke til leppestiften og parykken.
De ser bare ganglaget.
Den rette typen kvinne...
Hun kan komme seg tett inntil henne. Jeg vet ikke hvor lenge.
Jeg trenger mindre enn et minutt.
Men det må være...
Det må holde. Ikke bare for å komme inn, men...
For å få meg ut. Jeg vet det.
Greit.
Din tur.
-Jeg? -Er du med?
Ja, jeg har spilt en rolle i 20 år.
Det vet jeg.
Nå må du spille en ny. Få se.
Tenk at i stedet for å bli... Kan du holde den fast fremme?
Ved å bli denne Wyatt Price ble du en annen mann.
Helst ikke.
Du tror det du blir fortalt.
Du gjør jobben din. Tar imot det du blir gitt.
Kom igjen.
Prøver å ikke tenke på hvordan i helvete du havnet her.
Så,
hva ser du?
Faren min.
Han jobbet i en blygruve.
Jeg kjente lukten av støvet på ham når han kom hjem fra jobb.
Det hadde vært lett å være denne mannen.
Du må bare gi opp.
Kido Taisa, du er en fornuftig mann.
Du ser nok at jeg ikke hadde noe mulig motiv
-for å samarbeide med terroristene. -Jeg vet det.
Vet du det?
-Så hvorfor... -Du var et gissel, ikke sant?
Ja.
Fortell om dem.
Jeg vet ikke hvor de er nå.
De var...
De skjulte seg i en lagerbygning.
Vi fant bygningen og lette gjennom den etter at de hadde reist.
Jeg er ikke interessert i hvor de er. Jeg vil vite hvem de er.
Disse folkene.
Vi har arkivskap som er fulle av etterretning om SKO.
Og likevel kjenner vi ikke fienden vår.
Da disse negrene tok meg,
var jeg livredd.
Jeg trodde de var villmenn.
Og nå?
De er klokere enn jeg trodde.
Uansett villmenn. All villskapen
som japanerne skilte ut av oss, ga disse negrene aldri slipp på.
Jeg har begynt å se på det som en del av dette landets karakter.
Kanskje dette territoriet er som en vill hest eller hund
som må slippes fri.
Eller avlives.
Så avliv det, førstebetjent.
Dere kan avslutte det.
Men bare om viljen deres til å holde fast ved dette territoriet er større enn deres.
Equiano. Bell. Elijah. Benjy.
De var oppvaskere, arbeidsfolk,
diktere, kunstnere.
På rommet de holdt meg innesperret i, hørte jeg at de snakket.
Musikken deres. Lukten av maten deres.
Og kvinnen, Bell, snakket om historien deres.
NIPPON DRIVSTOFF
Klanen, Riket, japanerne...
For dem er dere bare ukens fiende.
De har kjempet i 400 år,
og de kan kjempe i 400 til.
Jeg tror det er det som skremmer meg mest ved dem.
Er det et skip?
Ta den!
Gå vekk fra vinduet.
Stikk herfra.
Gå hjem!
Admiral, vi har talt 20 eksplosjoner over hele byen.
Ikke bare i San Francisco.
De har tilintetgjort avgjørende infrastruktur langs hele kysten.
San Diego, Salinas og Long Beach er også rammet.
Vi har virkelig undervurdert fienden vår.
Hæren din sviktet, Saito. Nå sulter de oss for drivstoff.
Førstebetjent.
Hvordan våger du å klandre hæren? Yamori hadde rett.
Svakheten vår tillot SKO å vokse seg sterk.
Yamori drepte vår eneste sjanse for våpenhvile. Og nå har vi krig.
DJ Evangeline sender direkte på Motstandsradioen
med siste nytt fra JSS.
Jeg snakker på vegne av Oakland-bataljonen av Det svarte kommunistopprøret.
"Vi tar ansvar for dagens angrep på de avgjørende tjenestene,
"kommando-, kontroll- og oljeinfrastrukturen
"til de japanske okkupantene.
"Vi ønsker et selvstendig territorium for svarte mennesker på vestkysten.
"Og vi gir aldri opp."
Og keiserrikets olje vil ikke strømme før vi har fått hjemlandet vårt.
All makt til folket.
All makt til folket, søster. Der har dere det, direkte fra SKO.
Situasjonen trapper opp.
Vi må evakuere kronprinsessen til Tokyo med det samme.
Jeg skal sørge for det.
Før jeg drar,
må jeg be deg være ærlig med meg én siste gang.
Når jeg har rapportert til keiseren,
vil han stille meg ett spørsmål.
Svaret jeg gir ham, er avhengig av det du sier.
Jeg forstår, Deres Høyhet.
Kan vi holde på dette territoriet?
Jeg tror at med tid og stund, og nok ildkraft og tropper,
kan vi få en slutt på disse negeropprørerne.
Men prisen vil måtte betales med blodet og sjelene
til Japans sønner.
En gang følte jeg at enhver pris var verdt å betale.
Vi kan seire, kronprinsesse.
Men jeg mener ikke lenger at vi bør det.
Jeg vet at det du akkurat sa, går imot alle dine instinkter.
For det har du min respekt, Taisa.
Vær du sikker,
jeg skal overrekke beskjeden til keiseren.
TO DAGER SENERE
Vi glemmer ikke våre falne soldater.
Cordelia Carter, Portland-cellen.
Hun ga støtteild for sine kamerater...
Se på dette, folkens. Keiseren er på TV.
Det er direktesendt.
Til våre gode og lojale borgere, etter ettertanke
angående verdens trender og tilstanden som hersker
i keiserriket vårt i dag...
Jeg har aldri sett så mye som et bilde av ham på TV før.
Jeg bevirker en løsning på vår nåværende situasjon ved å ty
til usedvanlige midler.
Hva vil han frem til?
Vi erklærte krig mot Amerika for å sikre Japans selvoppholdelse.
Det var langt fra vår hensikt
å krenke uavhengigheten til andre nasjoner eller legge ut
på territorial utvidelse.
Vår nordamerikanske okkupasjon har vart i nesten 20 år.
Til tross for alles beste innsats...
Hva er dette?
...den tapre innsatsen til militæret...
Bare følg med.
...og marinen...
Dette er historieskapende.
...har den fortsatte okkupasjonen ikke nødvendigvis begunstiget Japan.
Skulle vi fortsette å vie våre dyrebare ressurser
til å okkupere De japanske stillehavsstater,
ville det truet forsvaret av det japanske hjemlandet.
Det skjer.
Dette er grunnen til at jeg har bedt om...
Frihet.
...våre okkupantstyrkers strategiske tilbaketrekning fra JSS.
Vi klarte det, vennen. Vi klarte det.
Det er mer enn vi har drømt om.
Jeg er fullstendig klar over hva dere føler,
mine undersåtter.
Men jeg har besluttet å omplassere vår formidable styrke og våre soldater
fra våre nordamerikanske territorier
til frontlinjen for den opptrappende konflikten i Asia.
La hele vår nasjon fortsette som én familie,
stadig sikker i sin tro
på vår keisernasjons uforgjengelighet.
"Se tiden an", var det ikke det du sa?
Vi blir ett land igjen.
Snart.