‫אתם לא חייבים לעשות את זה.‬
‫אתם יכולים לעזוב עכשיו. הדלת פתוחה לרווחה.‬
‫לא ישפטו אתכם.‬
‫תכווני את הטיימר ל-25 דקות.‬
‫מספיק זמן להסתלק בלי שמישהו ימצא את החבילה.‬
‫חלקכם ייתפסו.‬
‫אני יודעת שאתם יודעים מה פשר הדבר.‬
‫המרב שנוכל להבטיח הוא להילחם כל יום למען שחרורכם.‬
‫נעליים יפות יצרת.‬
‫נעלי מאצויאמה‬
‫ידאגו למשפחותיכם.‬
‫איננו שוכחים מה חיילינו מסרו למען המאבק.‬
‫אנחנו עושים זאת כי אנחנו רוצים את החיים‬
‫שלאנשינו לא היו מעולם.‬
‫האח בנג'מין.‬
‫אתה בטוח שאתה מוכן?‬
‫כן. הוא מוכן.‬
‫תן לבחור לדבר בעצמו, ליאון.‬
‫אני מוכן.‬
‫בסדר.‬
‫בואו נחריב את ביתו של הקיסר.‬
‫האיש במצודה הרמה‬
‫אמריקה הנלחמת בווייטנאם תנצח במהירות ובקלות.‬
‫ארה"ב בעולם המקביל הצליחה איכשהו להפוך למעצמת-על עולמית.‬
‫מנוע טיל חדש ל"בולפאפ" של הצי‬
‫יש לה כוח הלחימה המתקדם ביותר טכנולוגית‬
‫שהעולם ראה מעודו.‬
‫הווייטנאמים הם גזע פרימיטיבי.‬
‫הם נלחמים עם רובים ומוקשים. אין שוויון בין הכוחות.‬
‫תגיד לי, עדיין מלמדים היסטוריה עתיקה ביונקרשולה, קמפבל?‬
‫מלמדים היסטוריה ארית, אדוני.‬
‫הרומאים אמרו על חניבעל שהוא פרימיטיבי,‬
‫ממש עד הרגע שבו הצעיד את צבאו‬
‫כל הדרך מאפריקה, על פילים, ומחץ אותם.‬
‫במלחמה, טכנולוגיה ועושר לא מבטיחים ניצחון.‬
‫מה שחשוב הוא הרצון לנצח.‬
‫נראה שתומאס מתקדם יפה.‬
‫הוא יקבל תפקיד טוב, קרוב לחזית.‬
‫אני רוצה עדכון קבוע על המצב שלו.‬
‫מתי הוא מסופח לפלוגה, מתי הוא יוצא לחופשה, הכול.‬
‫הכנו את ההודאה שלך.‬
‫בשביל החתימה שלך.‬
‫בשבילך זו רשימה של פשעים.‬
‫בשבילי זו רשימה של פעולות בשירות הקיסר.‬
‫אולי הוא יראה את זה כך כשתגיע למשפט הצבאי שלך בטוקיו.‬
‫לספר לך מה עוד עשיתי, כדי שתוסיף לרשימה?‬
‫אם אתה רוצה.‬
‫מסרתי את חייהם של שניים מבניי.‬
‫צר לי.‬
‫אף פעם לא דיברת עליהם.‬
‫שמותיהם היו ג'וניה וקנטה.‬
‫החזקתי את התמונות שלהם במדים, קרוב ללב.‬
‫אני אסיר תודה שעלה בידם למסור את חייהם למען האימפריה.‬
‫אם נוותר על השטח הזה, מותם יהיה לשווא.‬
‫אני לא מוכן לקבל את זה.‬
‫יש לך בן?‬
‫יש לי שני בנים.‬
‫הם חיים?‬
‫כן.‬
‫אז אתה לא יודע מה זה לאבד ילד.‬
‫לא.‬
‫בשבילך המאבק שלנו היה בחירה.‬
‫בשבילי, אין דרך חזרה.‬
‫"המלחמה מסתיימת בתבוסה רק כשאחרון החיילים מת."‬
‫זו ההודאה שלי.‬
‫קח אותה לקיסר. והוא יחון אותי.‬
‫אזור מפונה, הארלם‬
‫תודה שאתה עושה את זה, ריצ'י.‬
‫זה לא הרבה, אבל זה מקום בטוח ולא מרכזי.‬
‫חשמל.‬
‫התחברנו לרשת החשמל של הרייך.‬
‫קר כאן.‬
‫הארובה עובדת. יש שם קצת חומר בעירה.‬
‫כדאי לסגור את הווילונות.‬
‫הרייך בקושי טורח לסייר מצפון לרחוב 116.‬
‫מחקו את הארלם מהמפה עוד ב-1949.‬
‫הם ניסו.‬
‫פחיות מזון, ערכת בישול של סטרנו, חפיסת סיגריות, פיינט של ויסקי שיפון.‬
‫אחזור מחר עם עוד דברים שתצטרכו.‬
‫תודה.‬
‫יש הרבה רוחות רפאים במקום הזה.‬
‫בואי נקווה שאורחים לא קרואים לא מפריעים להם.‬
‫הכול עדיין כאן.‬
‫לא ניתן להם זמן לאסוף את החפצים.‬
‫לא היה להם לאן ללכת.‬
‫אלוהים, תראי את כתמי הדם. האנשים האלה נאבקו.‬
‫הנה הם.‬
‫וורן ולוסיל הוגינס. נישאו ב-19 ביוני 1933‬
‫בכנסייה המתודיסטית האפיסקופלית האפריקנית בברודוויי.‬
‫אני רוצה לחשוב שהם היו שמחים שאנחנו כאן,‬
‫בבית שלהם.‬
‫כן.‬
‫גם אני רוצה לחשוב כך.‬
‫גברתי?‬
‫היא הקדימה בעשר דקות, אבל גב' הימלר...‬
‫בבקשה, תכניסי אותה.‬
‫מרגריט, אילו פרחים יפים. בבקשה...‬
‫לא. צריך לטפל בהם כיאות.‬
‫פרויליין, אגרטל.‬
‫גומפרנה, אסטילבה, ירבוז.‬
‫הם יפים להפליא.‬
‫פרחים טריים פורחים פעם אחת ואז מתים.‬
‫פרחים מיובשים הם לנצח.‬
‫יש לי עדיין זר החתונה שלי, חתום בתוך פעמון זכוכית אטים.‬
‫זה כל כך מיוחד.‬
‫רעיה של הרייך צריכה לעבוד תמיד‬
‫בשירות ייעודו של בעלה,‬
‫אחרת...‬
‫כן.‬
‫ובגלל זה הזמנתי אותך היום. בבקשה, תצטרפי אליי?‬
‫אני יודעת איך את רואה אותי, מרגריט.‬
‫- מה אני יכולה לומר? - בבקשה, דברי בכנות.‬
‫לא רק אני, חוששתני. כל ברלין...‬
‫כולם יודעים את האמת על השנה שלך באזור הניטרלי.‬
‫ובעלי. אני יודעת שג'ון נראה מרוחק.‬
‫או מתנשא.‬
‫לא, הם לא מבינים אותו. הוא שקט, זה הכול.‬
‫יכול להיות, אבל אני לא צריכה לספר לך‬
‫מה קורה לילדים ברגע שמתחילים לחשוד באביהם.‬
‫מה אני צריכה לעשות כדי לזכות שוב באמון...‬
‫- של בעלי. - ושלך.‬
‫אני מבקשת את אמון הרייך.‬
‫ואת החופש שבא איתו. אני רוצה את החופש הזה גם בשביל הבנות שלי.‬
‫יש אנשים שחושבים שאני זקנה קרה ושברירית.‬
‫אני לא חושבת כך.‬
‫העיניים אומרות את מה שהפה לא מעז לומר.‬
‫לא אכפת לי.‬
‫מה שהם לא קולטים הוא שאני אדם אכפתי, בפנים.‬
‫את צריכה לקבל על עצמך תפקיד‬
‫של אישה נאמנה‬
‫לבעלך.‬
‫אני עושה את זה.‬
‫עשית את זה כאן, היום.‬
‫עכשיו את חייבת להראות לעולם.‬
‫תראי לעולם שבאת הביתה, לנציונל סוציאליזם, לא בגופך,‬
‫אלא בדיינר זילה.‬
‫בנשמה שלך.‬
‫"גומפרנה". נשמע כמו מחלת מין.‬
‫זן שאין לו מרפא.‬
‫תשיגי לי את בילי טרנר בטלפון. אני עומדת להופיע בציבור.‬
‫אין חג כמו ה"רייכסגיבינג",‬
‫ולכן יש לי בשבילכן אורחת מיוחדת מאוד הבוקר, גבירותיי,‬
‫חברה אישית שלי שמעולם עוד לא הופיעה בתוכנית,‬
‫כדי לחלוק את מתכוני הרייכסגיבינג שלה.‬
‫רעייתו של הרייכסמרשל, הלן סמית!‬
‫לא התכוונת לספר לנו?‬
‫המזכירה שלי רצה פנימה כדי להגיד לי שהלן סמית מופיעה בטלוויזיה.‬
‫מתכון ה"קזה שפצלה" הזה הוא מסורת בביתנו.‬
‫אני מכינה אותו עם בנותיי בתקופה הזאת באוקטובר.‬
‫יש לזה ריח נפלא. מה המרכיב הסודי שלך, הלן?‬
‫שומן בייקון וחפיסת חמאה. אל תשאלו על הקלוריות.‬
‫מבטיחה, בלי דיבורי קלוריות.‬
‫בזמן שהשפצלה נאפית, יש לנו זמן לשיחת בנות.‬
‫יופי.‬
‫את נשואה לרייכסמרשל ג'ון סמית כבר...‬
‫עשרים שנה. ואיך הזמן טס.‬
‫אז מה הסוד שלך לנישואים מאושרים?‬
‫איך אתם שומרים על הניצוץ?‬
‫אני יכולה לענות על זה במילה אחת.‬
‫מילה שאפשר לומר בטלוויזיה של הרייך?‬
‫אני חושבת שאפשר. כן.‬
‫כנות.‬
‫בשבילי זה הבסיס לנישואים מוצלחים.‬
‫הלן, תיזכרי ברייכסגיבינג הראשון שלך,‬
‫על הרגע הראשון שבו הכרת תודה לנציונל סוציאליזם.‬
‫זה היה בפברואר 1946, מיד אחרי השחרור.‬
‫ג'ון עדיין היה...‬
‫ג'ון היה בצבא ארה"ב.‬
‫הוצבנו בפורט מונמאות',‬
‫והבן שלנו בדיוק נולד.‬
‫תומאס היה... הוא היה רק תינוק.‬
‫זה בסדר, קחי לך רגע.‬
‫לא, אני רוצה לדבר על זה.‬
‫לא אכלנו כמה ימים.‬
‫חשבתי שהתינוק שלי ימות מרעב בזרועותיי.‬
‫אדם, קולונל ברייך, בא אלינו.‬
‫הוא הביא לנו חלב, לחם, גבינה, בשר.‬
‫הכול הובא בידי הרייך ברכבת אווירית כמעשה של חסד.‬
‫והתינוק שלי,‬
‫הוא הפסיק לבכות סופסוף.‬
‫מאותו יום ואילך, הודות לרוח החסד הזאת,‬
‫לא היה שוב רעב ברייך.‬
‫ומי עוד היה שם באותו ערב?‬
‫היינו...‬
‫היינו רק אנחנו. המשפחה שלנו.‬
‫כמו שצריך.‬
‫ג'ון, אני ותומאס.‬
‫השארנו את העבר מאחור.‬
‫תודה, הלן.‬
‫נשמח לארח אותך שוב בתוכנית, בכל עת.‬
‫כן, כן. אשמח.‬
‫תודה.‬
‫אם לא אכפת לך, יש כמה מסמכים שאני רוצה לחתום עליהם.‬
‫כמובן.‬
‫זו רשימה של נקודות מסירה. תוודא שאיש הקשר שלך מציג את עצמו.‬
‫תעודות מעבר לסלינאס, שהוכנו בקפדנות.‬
‫ואם יעצרו אותי?‬
‫הם עלולים לזרוק כמה קופסאות נעליים מהארגז מאחור כדי להציק לך.‬
‫תישאר רגוע, חומר הנפץ נמצא לפנים.‬
‫אבל אם הם יתקרבו מדי, יש לך תיל ממעיד.‬
‫תזכור, אין לנו אדונים חוץ מעצמנו. תישאר בחיים, אחי.‬
‫ואתה.‬
‫"כל הכבוד. חברתך, מרגריט."‬
‫ה... הופעה שלך היום בהחלט‬
‫זכתה להרבה תשומת לב.‬
‫כך זה נראה.‬
‫לא היה לי מושג.‬
‫ביקשתי מבילי טרנר לארגן את זה.‬
‫אף פעם לא עשית דבר כזה.‬
‫חשבתי שחשוב שאפגין את הנאמנות שלי.‬
‫למי?‬
‫לברלין.‬
‫לך. לי.‬
‫הגעת למסקנה הזאת בעצמך, או...‬
‫לא. לא, מרגריט הייתה כאן.‬
‫למה לא התייעצת איתי?‬
‫אני צריכה לטהר את שמי, ג'ון.‬
‫לפחות בשביל הבנות. ורק אני יכולה לעשות את זה.‬
‫כולם יודעים את האמת בקשר לשנה שלא הייתי כאן.‬
‫כן.‬
‫חשבתי שתתגאה בי.‬
‫יכולת להחמיר את המצב, הלן.‬
‫כלומר, את יודעת עד כמה היית קרובה לזה, נכון?‬
‫בטלוויזיה של הרייך?‬
‫האישה הקשתה עליי עם השאלה שלה.‬
‫הכול חזר באחת. אפילו לא חשבתי על זה כבר...‬
‫אבל יצאתי מזה, לא?‬
‫היית בסדר.‬
‫אתה חושב עליו לפעמים, ג'ון?‬
‫על דניאל?‬
‫לא.‬
‫בעדינות. לאט.‬
‫סגור את התיבה. מה לימדתי אותך?‬
‫קדימה, שב.‬
‫צא מהסירה.‬
‫אתה כבד מדי, זה הכול.‬
‫אני לא פוחד.‬
‫אני לא אשיט את האמבטיה הזאת על פני המפרץ כשאתה יושב בתוכה.‬
‫אז קדימה. צא.‬
‫תפוס את החבל ודחוף אותי.‬
‫תיזהר, ליאון.‬
‫תגיד לאחרים. הלילה נאכל לוויתן.‬
‫המבחן באאוגניקה יהיה קשה.‬
‫אלוהים, איך שאני שונאת אאוגניקה. מה אם זה קשקוש אחד גדול?‬
‫זה מדע, ג'ניפר.‬
‫דוח המעבדה שכתבנו?‬
‫למדוד את האינטליגנציה של הגזעים במילוי גולגולות באוכל לציפורים?‬
‫תחשוב על זה, הנרי.‬
‫הגולגולת שלי קטנה בחצי מזו של האואי פיפס.‬
‫- של כולם. הראש שלו ענק. - והוא סתום כמו קרש.‬
‫אני לא רוצה לחשוב על זה. אני רוצה רק לעבור את המבחן‬
‫ולא לחשוב שוב על אאוגניקה.‬
‫אני מצטערת, הנרי. אתה רוצה רק ציונים טובים,‬
‫ואני לא באמת עוזרת.‬
‫אולי מגיעה לך שותפה יותר טובה ללימודים. מישהי כמו גרטשן.‬
‫כלומר... אני יכול לשאול אותה.‬
‫היא זכתה בתואר "הילדה הכי ארית" וכל זה.‬
‫אבל היא משעממת אותי.‬
‫את לא.‬
‫את האדם הכי פחות משעמם שפגשתי בחיי.‬
‫הכול יותר טוב כשאת בסביבה.‬
‫אוי, אלוהים.‬
‫גרהרדט.‬
‫אימא גוררת אותנו, הבנות, לקנות שם מלתחות חורף חדשות.‬
‫זה נורא, נכון?‬
‫אני לא יודע אם זה נורא, אבל...‬
‫אני חושב שכדאי שנחזור ללמוד?‬
‫את רוצה לבוא איתי ל"ממתק או תעלול" בליל כל הקדושים?‬
‫בדרך כלל אני לוקחת את איימי. הדבר היחיד שאני יודעת בוודאות‬
‫הוא שאימא תחבוש את מסכת הלן סמית שלה.‬
‫היא חזרה לשחק את רעיית הרייך המושלמת.‬
‫תוכנית הבישול שהיא השתתפה בה? הכול הצגה.‬
‫ההורים שלי נמצאים בצמרת המפלגה הנאצית.‬
‫שניהם מתים בפנים.‬
‫אימא שלי הבטיחה שיום אחד תעזור לי לחזור לאזור הניטרלי,‬
‫- ואני לא רוצה לחכות! - ג'ניפר, דברי בשקט.‬
‫לא כדאי שאלווה אותך הביתה?‬
‫הרספורד ספרינגס לחם - ניו ג'רזי‬
‫את רוצה לבוא איתי ל"ממתק או תעלול" בליל כל הקדושים?‬
‫בדרך כלל אני לוקחת את איימי...‬
‫- הקלטנו? - חלק.‬
‫היא חזרה לשחק את רעיית הרייך המושלמת.‬
‫תוכנית הבישול שהיא השתתפה בה? הכול הצגה.‬
‫דבר אחד אני יודעת בוודאות,‬
‫שאימא תחבוש את מסכת הלן סמית שלה.‬
‫לא מוצא חן בעיניי לערב את הילדים.‬
‫אבל ילדים רואים, ילדים שומעים. ילדים מדברים.‬
‫גם מאהבות זה טוב. לסמית יש מאהבת?‬
‫לא, הוא זהיר מדי.‬
‫בסדר, נכין תיק על כל המשפחה,‬
‫עד שלא יהיו עוד הפתעות. אז נוכל לפעול.‬
‫אוקיי. שקט.‬
‫אימא שלי הבטיחה שיום אחד תעזור לי לחזור לאזור הניטרלי,‬
‫- ואני לא רוצה לחכות! - ג'ניפר, דברי בשקט.‬
‫הבת של הרייכסמרשל רוצה לברוח לאזור הניטרלי.‬
‫בסדר. אז נציע לעזור לה לחצות את הגבול,‬
‫והיא תקבל את ההצעה שלנו.‬
‫- ואז מה? - נתפוס אותה.‬
‫אם נשלוט בה, נשלוט בסמית.‬
‫אני לא רוצה לסחוט את סמית. אני רוצה להרוג אותו.‬
‫תחזיר את ההקלטה. היא מדברת על קניות.‬
‫גרהרדט. אימא גוררת אותנו, הבנות, לקנות שם מלתחות חורף חדשות.‬
‫גרהרדט.‬
‫הלן סמית תהיה בחוץ.‬
‫תשכחו את הילדה. נמשיך בתוכנית.‬
‫זה ספר טוב, צ'ילדן?‬
‫זו הייתה מהדורה ראשונה משנת 1903, עד ש...‬
‫- אוי. - כן.‬
‫החלטתי להפיק מזה תועלת בכל זאת.‬
‫בעבר הספרים היו יקרים מכדי לקרוא בהם.‬
‫על מה זה?‬
‫זה על כלב מזחלת ביוקון.‬
‫סיפור על כלב.‬
‫כן. באק, הכלב.‬
‫- הוא מתחיל את חייו כחיית מחמד במשפחה. - זה נחמד.‬
‫אבל הוא נאלץ להשיל מעצמו את הציפוי של הציוויליזציה‬
‫ולחזור לאינסטינקטים הראשוניים שלו.‬
‫הייתי רוצה לקרוא את הספר הזה.‬
‫אני מכבדת בעלי חיים. אין להם בושה.‬
‫הם חיים את היום.‬
‫יש לי משהו בשבילך.‬
‫תיקנתי את זה בזמן שישנת.‬
‫השתמשתי בשיטת קינסוגי, לכה מעורבבת באבקת זהב.‬
‫יוקיקו.‬
‫אני יודעת שכבר לא תוכל למכור את זה, אבל...‬
‫כדי ה"אנמון" יפים מכדי שייזרקו.‬
‫זה ואבי-סאבי.‬
‫שום דבר לא נשמר לנצח, שום דבר לא גמור, שום דבר לא מושלם.‬
‫לקוח.‬
‫לא. זה...‬
‫לא משנה. אל תלכי. אל תלכי.‬
‫אנחנו זקוקים ללקוחות.‬
‫שוטרים.‬
‫תודה לאל. מצאתם אותו?‬
‫באנו לקחת את רוברט צ'ילדן למפקדה לצורך חקירה.‬
‫מר צ'ילדן נעדר מאז המכירה הפומבית.‬
‫אנחנו סומכים על המשטרה שתמצא אותו.‬
‫שתי קערות.‬
‫אחת בשבילי ואחת בשביל הלקוח.‬
‫צ'ילדן נמצא כאן. תמצאו אותו.‬
‫הוא לא כאן! אתם מבזבזים את הזמן שלכם!‬
‫תניחו לו! הוא לא עשה שום רע! צ'ילדן!‬
‫הכול בסדר, יוקיקו. אל תדאגי, הכול יהיה בסדר.‬
‫אני יודע עם מי לדבר. אל תדאגי.‬
‫אני אחזור, יוקיקו.‬
‫את יכולה לדמיין לאיזה צורך "ריצ'י הגס" השתמש בזה לסרטים שלו?‬
‫אני מעדיפה שלא. תודה.‬
‫אני לא בטוח שהערכה הזאת תעביר אותנו דרך השומרים.‬
‫הדברים האלה זולים.‬
‫זה כמו משחת איפור.‬
‫קחי בחשבון את המקור.‬
‫כן.‬
‫הפאות, לא יודעת.‬
‫הפרווה היא התחלה.‬
‫תחשוב על טיפוס האישה שמסתובבת בחוג של הלן סמית.‬
‫- גבירה של הרייך. - נכון.‬
‫מטרונית מפארק אווניו. היא אפילו לא מסתכלת בשומרים.‬
‫הם לא כלום. זה העולם שלה.‬
‫הם לא שמים לב לשפתון, לפאה.‬
‫הם רואים רק את צורת ההליכה.‬
‫אישה מהסוג הנכון...‬
‫היא יכולה להתקרב ממש. לכמה זמן, אני לא יודע.‬
‫אני צריכה פחות מדקה.‬
‫אבל היא צריכה להיות...‬
‫כלומר, היא צריכה להיות משמעותית. לא רק להכניס אותך, אלא...‬
‫להוציא אותי. אני יודעת.‬
‫בסדר.‬
‫תורך.‬
‫- תורי? - תעמוד בזה?‬
‫ברור. אני מגלם תפקיד כבר 20 שנה.‬
‫כן, אני יודעת.‬
‫עכשיו אתה צריך לגלם תפקיד אחר. בוא נראה.‬
‫תדמיין שבמקום להיהפך... אתה יכול להחזיק את זה מלפנים?‬
‫להיהפך לוואייט פרייס הזה, נהפכת לאדם אחר.‬
‫אני מעדיף שלא.‬
‫אתה מאמין למה שאומרים לך.‬
‫אתה משקיע את הזמן. לוקח מה שנותנים לך.‬
‫קדימה.‬
‫תנסה לא לחשוב איך הגעת לכאן, לעזאזל.‬
‫טוב,‬
‫מה אתה רואה?‬
‫את אבי.‬
‫הוא עבד במכרה עופרת.‬
‫הרחתי את האבק שנדף ממנו כשהוא חזר מהעבודה.‬
‫יהיה קל להיות האיש הזה.‬
‫אתה פשוט צריך להתייאש מהחיים.‬
‫קידו טאיסה, אתה אדם רציונלי.‬
‫אני בטוח שאתה מבין שלא היה לי כל מניע‬
‫- לשתף פעולה עם הטרוריסטים האלה. - אני יודע.‬
‫אתה יודע?‬
‫- אז למה... - היית בן ערובה אצלם, נכון?‬
‫כן.‬
‫ספר לי עליהם.‬
‫אני לא יודע היכן הם עכשיו.‬
‫הם...‬
‫הם הסתתרו במחסן.‬
‫גילינו את המחסן וערכנו בו חיפוש אחרי שהם עזבו.‬
‫אני לא מתעניין במיקום שלהם. אני רוצה לדעת מי הם.‬
‫האנשים האלה.‬
‫יש לנו תיקיות מלאות במודיעין על המק"ש.‬
‫ואנחנו עדיין לא מכירים את האויב שלנו.‬
‫כשהשחורים האלה תפסו אותי...‬
‫הייתי מבועת.‬
‫חשבתי שהם פראים.‬
‫ועכשיו?‬
‫הם פיקחים יותר ממה שחשבתי.‬
‫עדיין פראים. כל חוסר התרבות‬
‫שהיפנים עידנו בנו, השחורים לא הרפו ממנו.‬
‫למדתי לראות בזה חלק מטבעה של הארץ הזאת.‬
‫אולי הטריטוריה הזאת היא כמו סוס או כלב פרא‬
‫שצריך לשחרר.‬
‫או "להרדים".‬
‫אז "תרדימו", מפקח ראשי.‬
‫אתם יכולים לסיים את זה.‬
‫אבל רק אם הרצון שלכם להחזיק בטריטוריה הזאת גדול משלהם.‬
‫אקוויאנו. בל. אלייז'ה. בנג'י.‬
‫הם היו שוטפי כלים, פועלים,‬
‫משוררים, אמנים.‬
‫בחדר שבו כלאו אותי שמעתי אותם מדברים.‬
‫את המוזיקה שלהם. את ריח המזון שלהם.‬
‫והאישה, בל, דיברה על ההיסטוריה שלהם.‬
‫דלק ניפון‬
‫הקלן, הרייך, היפנים...‬
‫בשבילם אתם רק האויב של השבוע הזה.‬
‫הם נלחמים כבר 400 שנה,‬
‫והם יילחמו 400 שנים נוספות.‬
‫אני חושב שזה מה שמפחיד אותי בהם יותר מכול.‬
‫זו אנייה?‬
‫קבלו את זה!‬
‫בבקשה, תתרחקי מהחלון.‬
‫צא מכאן.‬
‫לך הביתה!‬
‫אדמירל, ספרנו 20 התפוצצויות ברחבי העיר.‬
‫לא רק בסן פרנסיסקו.‬
‫הם השמידו תשתיות חשובות לכל אורך החוף.‬
‫סן דייגו, סאלינס ולונג ביץ' נפגעו גם הן.‬
‫המעטנו מאוד בערכו של אויבנו.‬
‫הצבא שלך נכשל, סייטו. עכשיו הם מונעים מאיתנו דלק.‬
‫מפקח ראשי.‬
‫אתה מעז להאשים את הצבא? יאמורי צדק.‬
‫החולשה שלנו אפשרה למק"ש להתחזק.‬
‫יאמורי הרג את הסיכוי היחיד שהיה לנו להפסקת אש. ועכשיו יש לנו מלחמה.‬
‫די-ג'יי אוונג'לין בשידור חי ברדיו המחתרת‬
‫עם מבזקי חדשות מהמדינות היפניות הפסיפיות.‬
‫אני מדברת בשם גדוד אוקלנד של מרד הקומוניסטים השחורים.‬
‫"אנחנו מקבלים אחריות על המתקפות של היום על השירותים החיוניים,‬
‫"הפיקוד והבקרה ותשתית הנפט‬
‫"של הכובשים היפנים.‬
‫"אנחנו מבקשים שטח אוטונומי לשחורים בחוף המערבי.‬
‫"ואנחנו לעולם לא נפסיק."‬
‫והנפט של האימפריה לא יזרום עד שנקבל מולדת משלנו.‬
‫כל הכוח לעם.‬
‫אכן, כל הכוח לעם, אחותי. בבקשה, ישירות מהמק"ש.‬
‫המצב מסלים.‬
‫אנחנו חייבים לפנות מיד את יורשת העצר לטוקיו.‬
‫אני אדאג לזה.‬
‫לפני שאני הולכת,‬
‫אני חייבת לבקש ממך לדבר איתי בכנות פעם נוספת.‬
‫כשאמסור את הדוח שלי לקיסר,‬
‫הוא ישאל אותי שאלה אחת.‬
‫והתשובה שאמסור תלויה במה שתדווח.‬
‫אני מבין, הוד מעלתך.‬
‫האם נוכל להחזיק בטריטוריה הזאת?‬
‫אני מאמין שעם הזמן, עם די כוח אש וחיילים,‬
‫נוכל לחסל את המורדים השחורים.‬
‫אבל המחיר ישולם בדמם ובנפשותיהם‬
‫של בני יפן.‬
‫פעם חשבתי ששווה לשלם כל מחיר.‬
‫נוכל לנצח, יורשת העצר.‬
‫אבל אני כבר לא מאמין שעלינו לנסות.‬
‫אני מבינה שמה שאמרת זה עתה נוגד את האינסטינקטים שלך.‬
‫על כך אתה זוכה בכבוד ממני, טאיסה.‬
‫אני מבטיחה לך,‬
‫שאעביר את המסר שלך לקיסר.‬
‫כעבור יומיים‬
‫איננו שוכחים את חיילינו הנופלים.‬
‫קורדליה קרטר, תא פורטלנד.‬
‫ירתה אש חיפוי למען חבריה...‬
‫תראו, כולם. הקיסר בטלוויזיה.‬
‫בשידור חי.‬
‫לנתינינו הטובים והנאמנים, אחרי מחשבה מעמיקה‬
‫על המגמות הכלליות בעולם ועל התנאים הקיימים‬
‫באימפריה שלנו היום...‬
‫אף פעם לא ראיתי אפילו תמונה שלו בטלוויזיה.‬
‫אני מסדיר את המצב הנוכחי‬
‫בנקיטת אמצעי יוצא דופן.‬
‫למה הוא חותר?‬
‫הכרזנו מלחמה על אמריקה כדי להבטיח את הישרדותה של יפן.‬
‫לא עולה במחשבתנו‬
‫לפגוע בריבונותן של אומות אחרות או לפתוח בפעולה‬
‫להרחבה טריטוריאלית.‬
‫כיבוש צפון אמריקה בידינו נמשך כמעט 20 שנה.‬
‫למרות המיטב שנעשה בידי כולם...‬
‫מה זה?‬
‫...המאמצים האביריים של הצבא שלנו...‬
‫רק תצפי.‬
‫...וכוחות הים...‬
‫זו היסטוריה.‬
‫...המשך הכיבוש התפתח לא לטובת יפן בהכרח.‬
‫אם נמשיך להקדיש את משאבינו היקרים‬
‫לכיבוש המדינות הפסיפיות היפניות,‬
‫הדבר יעמיד בסכנה את ההגנה על יפן עצמה.‬
‫זה קורה.‬
‫זו הסיבה שבגללה הוריתי...‬
‫חופש.‬
‫...על נסיגה אסטרטגית של כוחות הכיבוש שלנו מהמדינות הפסיפיות היפניות.‬
‫עשינו את זה, חומד. עשינו את זה.‬
‫זה יותר ממה שחלמנו עליו.‬
‫אני מודע היטב לרגשות העמוקים של כולכם,‬
‫נתיניי,‬
‫אולם החלטתי לפרוס מחדש את העוצמה ואת כוח האדם העצומים שלנו‬
‫ולהפנות אותם מהטריטוריות הצפון אמריקניות‬
‫אל קווי החזית של הסכסוך האסיאתי המסלים והולך.‬
‫מי ייתן שאומתנו כולה תמשיך כמשפחה אחת,‬
‫חדורה עוד יותר באמונה‬
‫בקביעותה של המדינה הקיסרית שלנו.‬
‫"תתאזר בסבלנות", זה לא מה שאמרת?‬
‫נהיה שוב ארץ אחת.‬
‫בקרוב.‬