HISTORIER FRA HØYBORGEN
Møt Robert Street. En ekte følger av Den amerikanske drømmen.
Den koselige tanken at en mann som jobber hardt,
til slutt vil bli belønnet med et bedre liv for familien sin.
Robert Street, avdeling T4.
Robert Street, kom til formannen.
Kanskje det gjelder lønnsøkningen jeg søkte om.
Men det Amerika Robert Street akkurat har entret,
er annerledes enn ditt og mitt.
Og denne verden har ingen garantier til menn som ham.
Hva foregår her?
Jeg fikk vite at den nye sjefen ville treffe meg?
Jeg er den nye sjefen din.
Men det er ikke mulig. Jeg skjønner ikke hvordan...
Jeg er redd jeg har dårlige nyheter, Robert. Vi må avskjedige deg.
Du kan ikke gi meg sparken!
Jo, det kan jeg.
Og én siste ting. Du må lære opp erstatningen din.
Robert Street har akkurat oppdaget at "den amerikanske drømmen"
er intet annet enn en arisk manns mareritt.
Og for Robert Street har det marerittet akkurat begynt.
Dere kjenner meg kanskje ikke, men har kanskje sett en av filmene mine.
Et av de skremmende synene der de allierte vant krigen.
"Jeg heter Hawthorne Abendsen.
"Og jeg er Mannen i Høyborgen.
"I kveld skal jeg dele historien om Robert Street med dere,
"en av mange tusen fra hvelvet mitt, enda en av mine..."
Kutt!
Hawthorne, du gir oss ikke det vi trenger.
-Vi må begynne på nytt. -Kom igjen.
Jeg har lest de hatske replikkene deres.
Jeg har ødelagt omdømmet mitt foran hele verden.
Hva mer er du ute etter?
Jeg vil at du skal få meg til å føle at du tror på det.
Og jeg tror ikke på det.
Hawthorne, du vil vel ha den timen med kona di?
Ja.
Flott. Da prøver vi igjen. Tilbake til start. Lysene!
La meg i det minste gi det litt mer energi.
Kanskje i en annen tagning. Nå gjør vi det som det står skrevet. Forstått?
-Skal bli. -Flott.
Fjerde tagning. Opptak!
MANNEN I HØYBORGEN
I Washington i dag skal Warren-kommisjonen
gi president Johnson et sammendrag av etterforskningen
av drapet på president Kennedy.
Over 500 vitner har blitt innkalt
til å vitne om det som skjedde 22. november.
Stopp der, dere to!
Opp med hendene. Håndflatene mot meg.
Du kjenner rutinen. Legitimasjonspapirer.
Jeg har dem ikke. Jeg mistet dem.
Først trodde jeg du løp langs gjerdet og så etter en kavaler.
Jaså? Hvordan vet du at jeg ikke gjorde det?
Så hva gjør du her ute?
VAKT - DC
Du vet det er adgang forbudt.
Fikk bare med meg severdighetene.
-Hovedkvarteret. -Det er Durham.
Jeg har en gjerdeganger som må hentes. Ingen legitimasjon.
Endelig fant du noe. Vi hadde ikke hørt fra deg på en stund.
Jeg trodde du kanskje hadde sultet i hjel.
-Ja. Det hadde vel vært noe? -Ja.
-Send strudel, ikke sant? -Ja.
Hva var det?
Durham? Durham, er alt i orden?
Durham, hva er det som foregår?
Durham? Hva foregår der?
Durham?
Det er ikke åpent ennå, frøken. Vi åpner kl. 07.00.
Jeg vil gjerne betale for et brød nå. Hvis jeg får lov.
Greit.
Takk.
USA - FEM DOLLAR
Hvor fikk du tak i denne?
Obergruppenführer Goertzmann er her for å treffe deg.
-Heil Himmler. -Heil Himmler.
Reichsmarschall, for en glede å endelig treffe deg.
Obergruppenführer, jeg kjenner ryktet ditt fra felttoget i Uralfjellene.
Jeg vokste opp i fjellene i Bayern.
Man kan vel si at jeg hadde et urettferdig fortrinn.
New York.
For en utrolig by, den har ikke make.
Jeg synes det, men jeg ble jo født her. For meg er den hjemme.
Si meg, ser man hvor føreren ble skutt herfra?
Nei.
Du har virkelig forbedret situasjonen her.
Kona mi, Ingrid, elsker shopping og utsiktene.
Hun var lei for at hun ikke kunne komme.
Jeg måtte love henne at vi skulle komme tilbake på et lengre besøk.
Høres ut som om du vurderer å slutte deg til oss.
Føreren har diskutert muligheten med meg.
Hva svarte du?
Jeg fortalte føreren at jeg skulle vurdere det.
Eventyret ved en ny by...
Men som du sa, kan ingenting måle seg med hjemme.
Dette er gode problemer å ha.
Av og til.
Føreren kan være... uforutsigbar.
Det tar lang tid å vinne gehør hos føreren,
men ingen tid å falle i unåde, som du vet.
Jeg har heftet deg lenge nok, John. Jeg ser frem til middagen vår i kveld.
ADEFA - VARER LAGET AV ARISKE HENDER
En perfekt morgen for litt avslapning og en kanne med te, ikke sant?
Det pøsregner.
Det har det siden midnatt.
Nå setter vi deg til rette på stua.
Vil du ha noe fra biblioteket?
Hva er...
En mann som besøkte mannen din, la den igjen.
Alle har visst lest den.
Da får jeg vel lese den, spesielt hvis alle skal ha lest den.
"Germania: arisk arkitekturs triumf."
Arkitektur. Så kjedelig.
Arkitektur handler ikke bare om bygninger, Bridget.
Selvsagt ikke. Det var ikke meningen å krysse grensen.
Det gjorde du ikke. Og takk.
Hei, elsklinger.
Da har vi 18.
Jeg sa jo at alt er her.
Vil du sjekke bombekasterne og .50-kaliberne?
Nei. Jeg stoler på tellingen din.
Greit, da stikker vi.
Greit, gutter. Last dem om bord. Kom igjen.
Er dette en seier eller et tap for dere?
For tidlig å si det sikkert.
Du vet at JSS vil slå hardt tilbake.
Som et lass med murstein. Men vi er klare. Hva med dere?
Omgruppere, trekke pusten dypt
og så lage rabalder i Riket med våre nye leker.
Lykke til.
Til dere også.
Søren heller.
Hva foregår med ham?
Han sier at han kan få et brev til kronprinsessen.
Han hevder det er fornuftige mennesker i palasset
som vil at angrepene skal ta slutt.
Selvsagt er det det. Dere gir dem jo juling.
Fryktelig vanskelig å konsentrere seg med et våpen rettet mot hodet.
Vent litt. Hva står det der?
-Kan du lese japansk? -Hva i helvete tror du?
Beklager, jeg visste ikke at negre ble lært å lese japansk.
"Deres Keiserlige Høyhet"? Hvordan skal de vite at det er fra deg?
Rolig... rolig. Du har rett, greit?
Jeg tror jeg kan gjøre noe med det. La meg prøve å fikse dette.
AMERIKANSK KUNSTNERISK HÅNDVERK
Dette er grusomt papir å skrive på.
Send en budbringer dere stoler på...
...og få dette levert til keisersekretær Hiranos kontor.
Ja vel.
Gutter.
General Masuda og jeg var løytnanter i Australia.
En natt ilmarsjerte han gjennom en ørken for å beskytte flanken min.
Uten ordrer.
Han ble irettesatt. Men jeg tror han reddet livet mitt.
Det er et grusomt tap for oss alle.
Dette terroristangrepet har forsoningsfolkene skylden i.
Vi vet begge hvem jeg snakker om.
Ja, general, det gjør jeg.
Det er over nå. Du er fri til å gjøre det som må til.
Kido.
Finnes det en Kempeitai-mappe om admiral Inokuchi?
Det hadde vært uvanlig å etterforske høytrangerte keiserlige offiserer.
Jeg lar ikke dødsfallet til en mann som reddet livet mitt, gå uhevnet hen.
Jeg forstår ordrene mine, general.
Jeg skal overvåke admiral Inokuchi og starte en etterretningsmappe.
Dette må holdes mellom oss.
Du har en betjent som virker pålitelig. Avdelingssjef Iijima.
Gi ham oppgaven.
Jeg hadde akkurat tatt opp kampen med målet, Juliana Crain, da jeg ble angrepet.
Av hvem?
Av deg. John Smith.
Den alternative verdenens versjon av John Smith.
Fortsett.
Vi sloss.
Du... Han var veldig sterk.
Og fast bestemt på å redde Juliana Crain.
Hva skjedde, Campbell?
Han døde.
Du drepte...
...meg?
Ja. Det gjorde jeg.
Hva skjedde med liket?
Jeg skjulte bevisene og ble kvitt liket av...
Liket. Så det aldri blir oppdaget.
Du kan gå.
Fru Smith? Førerens kone er i lobbyen.
Gå.
Reichsmarschallens kone?
Hun er dessverre utilgjengelig nå.
Du kan gå.
Margarete. Vi trodde ikke du skulle komme før i kveld.
Kostholdet til mannen min.
Selvsagt.
Vil du ha litt te?
Stimulerende midler gjør tankene uklare, und jeg har mye å gjøre.
Jeg har ikke den luksus av å ligge og dra meg til kl. 12.
Jeg står opp kl. 05.00 hver morgen for å trene,
og etter det tar jeg et kaldt bad.
Over frokost går jeg over timeplanen til mannen min
und redigerer talene hans,
og innen kl. 09.00 er jeg på kontoret mitt som oberst for Rikets Røde Kors.
Og slik starter jeg dagen min.
Hvordan skal du starte dagen din?
Jeg ser frem til å tilberede middagen vår.
For å være ærlig er jeg bekymret for deg, Helen.
Du virker sliten.
Og du har vært borte i et helt år.
En syk slektning?
Ja. Broren min, Hank.
Og dette lange fraværet er greit for mannen din?
Han var sammen med oss når Riket kunne avse ham.
Oppførselen din og fraværet ditt har ikke vært det føreren forventer
av Reichsmarschallens kone,
spesielt under solch wechselvollen Zeiten.
Jeg er redd jeg ikke er...
"Slikt et tidsskifte".
Hva slags skifte er det snakk om?
Kanskje du har vært borte for lenge og tatt hånd om den syke broren din.
Han har kommet seg helt.
-Ingen grunn til bekymring. Jeg er her nå. -Bra.
Jeg er glad vi snakket sammen.
Helsen er vår viktigste eiendel.
Mirakelet rundt helsen til ektemannen min er Berlins snakkis.
Oversett.
"Livskraften hans stiger fortsatt."
Heil Himmler, fru Smith.
Heil Himmler.
Til i kveld, Helen.
Det er fra Robert Childan.
Han sier SKO holder ham som gissel.
Vi tror det er ekte.
De tilbyr en midlertidig våpenhvile i bytte mot fredssamtaler.
Jeg stoler ikke på dem.
Det trenger du ikke.
Jeg har snakket med kronprinsen.
Keiseren er enig.
Det er avgjort.
Så klart, Deres Høyhet.
Jeg tjener keiseren.
En siste ting.
Hvis dette møtet blir oppdaget...
Da handlet jeg alene.
Takk, admiral.
Hei, det er meg. Kom igjen.
Hun sier hun er Juliana Crain.
Riket slurver.
Prøver å bruke en falsk femdollarseddel
som bevis på at muldvarpen deres er ekte?
Nei, jeg prøver bare å kjøpe et brød og et sted å gjemme meg fra politiet.
Sett på maken?
Den er datert 1964. Pent gjort.
Kan du fortelle oss hvem du egentlig er?
Jeg heter Juliana Crain.
Juliana Crain ble fanget i Poconofjellene for et år siden.
Det stemmer.
Her er jeg.
Det er bare det at ingen går ut av en av Rikets celler.
-Kanskje jeg ikke gikk. -Jeg tror du tystet.
Jeg tror du skiftet side for å redde deg selv.
Hvis du faktisk er den du påstår, og jeg antar at du ikke er det.
Har du sett De allierte vinner-filmen?
Da vet du nøyaktig hvor jeg har vært i et år,
og jeg antar at du kjenner Wyatt Price.
Du kan vel ringe ham? Han vil gå god for meg.
Vi kan late som om du er Juliana Crain.
Hva gjør du her, Juliana Crain? Hvorfor kom du tilbake?
For å drepe John Smith.
Reichsmarschall.
Beklager, men jeg synes du burde ta en titt på dette.
En kvinne ble anholdt tidlig i morges
i National Mall i Washington DC.
Vi fikk et delvis fingeravtrykk fra et dørhåndtak.
Det samsvarer med Juliana Crains.
Hvor er hun nå?
Hun flyktet dessverre fra vakten.
Hun forsvant inn i Kontaminasjonsdistriktet.
Gå dør til dør til hun er funnet.
Ja vel.
-Og major? -Ja?
Øk vaktholdet rundt familien min.
Ja vel.
Førstebetjent.
Kom inn, avdelingssjef.
Overvåkningen du ba om.
Vil du ha en drink?
Rapporten min om admiral Inokuchi.
Jeg kan bare overvåke ham til han border skipet sitt.
Skal jeg prøve å skaffe en spion om bord?
Ja, men dette er nok enn så lenge.
Du har gjort en god jobb.
Du er en betjent vi stoler på.
Takk.
Jeg ville diskutere noe med deg privat, utenfor kontoret.
Selvsagt.
Etter ordrer fra general Yamori er Tagomi-drapssaken nå avsluttet.
Morderen fakket, våpenet funnet.
Overbevisende bevis.
Men noe uheldig har kommet frem.
Vi fant et delvis fingeravtrykk på magasinet i våpenet.
Det tilhører deg.
Ikke vær redd, avdelingssjef.
Jeg har snakket med general Yamori. Han har fortalt meg alt.
Jeg har fjernet det inkriminerende beviset.
Jeg nevner bare dette så du neste gang
er mer forsiktig når du dekker dine spor.
Takk for rettelsen, førstebetjent.
Neste gang lover jeg å være mer oppmerksom.
Bra.
INGEN FINGERAVTRYKK FUNNET PÅ DRAPSVÅPENET.
Forfriskninger, mine herrer? Øl? Drinker?
Overrask meg.
Takk, fru Himmler.
Håndlagede sjokolader!
Fra Café Demel i Wien, verdens beste.
Du minner meg om min egen, vesle Liebling i den alderen.
Si meg, hvor mange språk snakker du?
Engelsk, og lærerne mine sier at jeg snakker best tysk i klassen.
Har onkel Hank kommet seg etter sykdommen sin?
Onkel Hank sier
han aldri har vært syk en dag i livet sitt
takket være frisk luft og fersk melk!
Disse gavene... Du har vært altfor sjenerøs.
Nei da, Helen. Und jeg har en siste gave, til deg.
Fra en fransk kurtisane, for lenge siden.
Det er nydelig. Danke.
Skal jeg vise deg resten av leiligheten?
Japanerne har litt av et problem å hanskes med.
Spesielt når denne negeren, Hampton, er ute etter dem.
Si meg, Smith. Hvordan kommer de seg ut av dette rotet?
Det tror jeg ikke de gjør.
De strekker seg for langt og mangler de nødvendige ressursene.
Du tar feil, Smith. Det er viljen de mangler!
Goertzmann. Fortell Smith hvordan du håndterte opprøret i Beograd.
Vi skapte en falsk motstandsbevegelse,
lokket de ekte lederne til et møte og henrettet alle sammen.
Det er sånn du stopper et opprør før det tar form, Smith!
Du må sette deg og få igjen pusten. Kom.
Føreren har skremt alle i det siste.
Ikke vær redd, John. Du har fortsatt venner i Berlin.
Men det er mange som misliker at en amerikaner har ansvaret her.
Det er også enkelte i Berlin
som blir bekymret av ambisiøse, unge generaler.
Disse tingene har vært problemer siden Cæsars dager, ikke sant?
Kunne du unnskylde meg? Jeg må se til middagen.
Margarete legger feller. Hun bruker jentene som lokkemiddel.
De bygger en sak mot oss, John. Jeg kjenner det på meg.
Vi må bare komme oss gjennom kvelden.
Greit.
Mein Führer, hvis du vil sitte ved bordenden, vær så god.
Ja. Hvor enn jeg sitter, er bordenden.
Men jeg vil at de små,
herrefolkets vakre fremtid, skal sitte ved siden av meg.
Sett i gang. Sett dere, jenter.
Wilhelm?
Vær så god.
Filmen om livet til sønnen deres og engasjementet hans overfor Riket,
alle i Berlin har sett den. Den er så rørende.
Takk.
Jenter.
Denne pokkers masken.
Så, Smith... hvorfor ligger Die Nebenwelt etter skjema?
"Die Nebenwelt"?
En ny anretning som skal måle vitenskapelig etterretning.
Jeg vil ikke ha etterretning.
Jeg vil ha lebensraum. Plass til å leve.
Bakteriologisk krigføring. Utslett dem om du må...
Vi burde kanskje snakke om dette privat,
etter at jentene har gått?
Kanskje jentene burde få gå.
Jenter? Bridget sender noen porsjoner til rommene deres.
Nei, kom igjen, Mutti, la dem bli.
Det er ikke hver dag at føreren kommer på besøk.
Jeg må virkelig insistere, Mein Führer.
De har lekser å gjøre, og det er sent allerede.
God natt, Mein Führer.
Natta, jenter.
-Margarete. -Danke.
Vær så god.
Jeg ser frem til å ses igjen snart, Helen.
Det var så flott å kunne ta imot deg to ganger på samme dag.
Wilhelm.
Takk igjen, Helen.
Og... døtrene dine er vakre.
-De tar etter mora si. -Takk.
John, takk for i kveld.
Vi får ta den drinken neste gang du er i byen. God tur.
Her.
I Berlin ser jeg bare smilende ansikter overalt jeg snur meg.
Men ingen jeg kan stole på.
Jeg vil alltid være lojal mot deg.
Jeg vil ikke ha din lojalitet, John.
Jeg vil ha din hengivenhet.
Jeg har aldri sett ham så ille før.
Han er ett hosteanfall unna å bli kvitt deg, John.
Oss alle.
Jeg vet det.
Pass deg.
Mannen min og jeg begynte å bygge dette som et bomberom
mot slutten av krigen.
Vi fullførte ikke i tide.
De slapp jo bomben på en søndag.
Fordi de visste så mange ville være i kirka.
Etter krigen tok de mannen min, fordi han var uren.
Jeg tilbød med glede dette til motstandsbevegelsen, som skjulested.
Jeg må låse deg inne enn så lenge.
Jeg forstår.
Vær så god og sett deg.
Jeg kommer med litt mat til deg snart.
Jeg tror du er den du påstår.
Får jeg spørre deg om noe?
Så klart.
Jeg har sett filmen. Mange av oss har det.
Og der lever Roosevelt, sammen med Churchill og Stalin.
Jeg husker dagen da Roosevelt ble drept.
Ja. Men i den verdenen overlevde han.
Kan du fortsette? Hva skjedde så?
Jeg har noe jeg kan vise deg.
Greit.
Dette er en tegning jeg laget av et avisutklipp,
etter at FDR ble beskutt.
Den ene kulen kunne ha forandret alt.
USKADD
Men det gjorde den ikke. Ikke der.
Hva er dette?
Det er Roosevelt. Etter at han laget New Deal.
"New Deal"?
Ja. Det er bare... "Sosialhjelp. Reform. Restitusjon."
Det var mottoet. Og han gjenoppbygget økonomien helt.
Fikk han slutt på depresjonen?
Ja. Han førte også USA til seier over Nazi-Tyskland.
-Vennen. -Herregud.
Vennen. Få se ansiktet ditt.
Få se det. Der har vi det.
Hei, blektryne.
Har de latt deg få se sola i dag?
Det regnet. De ga meg litt kald te.
Jeg vet ikke hva mer jeg kan gjøre så de behandler deg bedre.
Nei, jeg vil ikke at du skal gjøre mer.
Faktisk vil jeg at du skal slutte fullstendig med det du gjør.
Vennen, hvis jeg ikke samarbeider, adskiller de oss, eller det som verre er.
Du svekker tilliten til alt arbeidet vårt.
Og det er verdt det for å få treffe deg.
Ser du ikke at det ødelegger deg?
Hva? Greit, hva om jeg slutter...
Hva om jeg slutter? Nei.
Jeg gir dem aldri en grunn til å skade deg.
Det vet jeg, men... Vi dør foran øynene på hverandre.
De vil drepe oss uansett.
Og det gjør de ikke nå?
Gå vekk! Jeg har gjort meg fortjent til denne tiden.
-Nei. Nei! Ikke... Nei! -Hva gjør du?
La meg være! Hva gjør du?
Slutt! Hva gjør du?
Slutt! Nei, jeg vil ikke gå!
-Herregud! Nei! -Caroline...
Caroline!
Slutt! Bare slutt!
Slutt!
Slipp meg!
Jeg ble lovet tid med kona mi!
Du får snart gå tilbake. Jeg har bare et par spørsmål.
Jeg er som fastlimt.
Det finnes en teori...
Tilstedeværelsen av en observatør i et eksperiment
forandrer utfallet av selve eksperimentet.
Du har visst lest Heisenberg.
-Stemmer det? -Ja.
Det er i det minste teorien hans.
Har du lest om sammenfiltring innenfor kvantemekanikk?
Fortell.
Det som skjer i ett univers, forandrer umiddelbart et annet univers,
gjennom tid og rom.
Einstein kalte det "spooky".
Så det er ikke bare personen som forandres, men verdenen han kom fra.
Det må den, John.
Hvordan kan noen som reiser langs den ubereiste vei,
ikke bli forandret?
Hvorfor spør du?
Hva har du gjort?
Vær forsiktig der ute, John.
Du finner kanskje ut hvem du egentlig er.
God tur til deg
Til vi møtes igjen
God tur til deg
Fortsett å smile
Lommeboka di, med penger.
Klokka di.
Og gifteringen din, som jeg tok fra liket.
Ti prosent...
General Whitcroft har blitt oppdatert om at jeg er på hemmelig oppdrag.
Han vet ikke hvor eller hvorfor.
Ja vel, reichsmarschall.
Du vil kjenne et sviende lys, men det vil ikke brenne deg.
Du er litt kvalm, kanskje litt ør,
når du kommer ut på den andre siden,
der du vil befinne deg i sjakt nummer to.
Følg skiltene, så finner du bilen din parkert utenfor gruven.
Portalen aktiveres om nøyaktig 48 timer.
Ta på deg disse til reisen.
Førti prosent...
Husk å ta dem på på vei tilbake.
Lykke til.
Seksti prosent...
Sytti prosent...
Åtti prosent...
Nitti prosent...