‫סיפורים מהמצודה הרמה‬
‫תכירו את רוברט סטריט, מאמין אמיתי בחלום האמריקאי.‬
‫הרעיון המוזר שעל פיו אדם שמשקיע זמן,‬
‫יתוגמל בסופו של דבר בחיים טובים יותר בעבור משפחתו.‬
‫רוברט סטריט, מחלקה טי-ארבע.‬
‫רוברט סטריט, גש בבקשה למנהל שלך.‬
‫אולי זה בקשר להעלאת השכר שביקשתי.‬
‫אבל האמריקה שרוברט סטריט נכנס אליה זה עתה‬
‫שונה מאוד מזו שלכם ושלי.‬
‫והעולם הזה אינו מציע לאדם כמוהו שום ערובה.‬
‫מה קורה?‬
‫אמרו לי שהבוס החדש ביקש לראות אותי?‬
‫אני הבוס החדש שלך.‬
‫אבל זה לא ייתכן. אני לא מבין איך...‬
‫חוששני שיש לי חדשות רעות, רוברט. נצטרך לשחרר אותך.‬
‫אתה לא יכול לפטר אותי!‬
‫כן, אני יכול.‬
‫ועוד דבר אחד, נצטרך שתכשיר את ממלא המקום שלך.‬
‫רוברט סטריט למד זה עתה ש"החלום האמריקאי"‬
‫אינו אלא הסיוט של הארי.‬
‫ובשביל רוברט סטריט, הסיוט הזה רק החל.‬
‫אולי אינכם מכירים אותי, אבל אולי צפיתם באחד הסרטים שלי.‬
‫אחד מאותם חזיונות מבעיתים שבהם בעלות הברית ניצחו במלחמה.‬
‫"שמי הות'ורן אבנדסן.‬
‫"ואני האיש במצודה ברמה.‬
‫"הלילה אני רוצה לחלוק איתכם את סיפורו של רוברט סטריט,‬
‫"אחד מני אלפים בכספת שלי, עוד אחד מה..."‬
‫קאט!‬
‫הות'ורן, אתה לא נותן לנו את מה שאנחנו צריכים.‬
‫- נצטרך לעשות את זה שוב. - בבקשה.‬
‫קראתי את השורות מלאות השנאה שלך.‬
‫פגעתי באמינות שלי בפני העולם כולו.‬
‫מה עוד אתה רוצה?‬
‫תגרום לי להרגיש שאתה מאמין בזה.‬
‫ואני לא מאמין בזה.‬
‫הות'ורן, אתה רוצה את השעה עם אשתך, נכון?‬
‫כן.‬
‫מצוין. תנסה שוב. חוזרים להתחלה. אורות!‬
‫לפחות תן לי להחדיר קצת אנרגיה.‬
‫אולי בטייק אחר. אבל בינתיים, נעשה את זה כמו שכתוב. הבנת?‬
‫- הבנתי. - יופי.‬
‫טייק רביעי. מצלמים!‬
‫האיש במצודה הרמה‬
‫בוושינגטון היום, ועדת וורן‬
‫עומדת להציג בפני הנשיא ג'ונסון את תקציר חקירתה‬
‫בנושא רצח הנשיא קנדי.‬
‫יותר מ-500 עדים התייצבו בפניה‬
‫ומסרו את עדותם על אירועי 22 בנובמבר.‬
‫עצרו שם, שניכם!‬
‫תראי לי את הידיים. כפות למעלה.‬
‫את מכירה את הנוהל. ניירות.‬
‫אין לי ניירות. איבדתי אותם.‬
‫בהתחלה חשבתי שאת חוצה את הגדר בחיפוש אחרי דייט.‬
‫כן? ואיך אתה יודע שזה לא נכון?‬
‫אז מה את עושה כאן?‬
‫ביטחון וושינגטון הבירה‬
‫את יודעת שזה אזור אסור.‬
‫רק נהנית מהמראות.‬
‫- מטה. - כן, כאן דורהם.‬
‫יש לי חוצת גדר לאיסוף. אין תעודת זיהוי.‬
‫סופסוף מצאת משהו. לא שמענו ממך כבר הרבה זמן.‬
‫חשבנו שאולי גוועת ברעב או משהו.‬
‫- כן. איזה תעלול, מה? - כן.‬
‫- שלח שטרודל, טוב? - כן.‬
‫מה זה היה?‬
‫דורהם? דורהם, הכול בסדר?‬
‫דורהם, מה קורה?‬
‫דורהם? מה קורה שם?‬
‫דורהם?‬
‫לא פתוח עדיין, מיס. השעה 7:00 בבוקר.‬
‫אשמח לשלם על כיכר עכשיו. אם תרשי לי.‬
‫בטח.‬
‫תודה.‬
‫ארצות הברית של אמריקה חמישה דולר‬
‫איפה השגת את זה?‬
‫אוברגרופנפיהרר גורצמן בא לפגוש אותך, אדוני.‬
‫- הייל הימלר. - הייל הימלר.‬
‫רייכסמרשל, כמה טוב לפגוש אותך סופסוף.‬
‫אוברגרופנפיהרר, שמך הטוב מהמערכה באורל הולך לפניך.‬
‫גדלתי בהרי בוואריה.‬
‫נראה לי שאפשר לומר... שהיה לי יתרון לא הוגן.‬
‫ניו יורק.‬
‫איזו עיר נפלאה, שונה מכל עיר אחרת בעולם.‬
‫גם אני חושב כך, אבל אני נולדתי כאן. בשבילי זה הבית.‬
‫תגיד לי, אפשר לראות מכאן היכן הפיהרר נורה?‬
‫לא.‬
‫באמת שינית דברים כאן.‬
‫אשתי, אינגריד, אוהבת את הקניות, ואת הנופים.‬
‫היא הצטערה שהיא לא יכולה לבוא.‬
‫הבטחתי לה שנחזור לשהות ארוכה יותר.‬
‫נשמע שאתה שוקל להצטרף אלינו.‬
‫הפיהרר דיבר איתי על האפשרות.‬
‫מה אמרת לו?‬
‫אמרתי לפיהרר שאחשוב על זה.‬
‫ההרפתקה שבעיר חדשה...‬
‫אבל כמו שאתה אומר, אין כמו הבית.‬
‫אלו בעיות טובות.‬
‫לפעמים.‬
‫הפיהרר יכול להיות... הפכפך.‬
‫לוקח הרבה זמן לזכות בתמיכתו,‬
‫אבל זמן קצר מאוד לאבד אותה, כפי שאתה עצמך יודע.‬
‫עיכבתי אותך מספיק זמן, ג'ון. אני מצפה לארוחה שלנו הערב.‬
‫אדפה - סחורה שנעשתה בידיים אריות‬
‫בוקר מושלם למנוחה טובה ולקנקן תה, לא?‬
‫יורד גשם זלעפות.‬
‫מאז חצות.‬
‫בואי נסדר אותך בנוחות בסלון.‬
‫תרצי משהו מהספרייה?‬
‫מה...‬
‫אורח של בעלך השאיר את זה.‬
‫נראה שכולם קראו את הספר הזה.‬
‫אם כך, אתמודד איתו, בעיקר אם נראה שכולם קראו אותו.‬
‫"גרמניה: ניצחון של אדריכלות ארית".‬
‫אדריכלות. זה משעמם.‬
‫אדריכלות לא קשורה רק בבניינים, ברידג'ט.‬
‫כמובן. לא התכוונתי לעבור את הגבול.‬
‫לא עברת. ותודה.‬
‫שלום, יקיריי.‬
‫בסך הכול 18.‬
‫אמרתי לך שהכול כאן.‬
‫אתה רוצה לספור את המרגמות ואת האפס-חמש?‬
‫לא. אני סומך על הספירה שלכם.‬
‫בסדר, בוא נעוף מכאן.‬
‫טוב, בחורים. תעמיסו. קדימה, בואו נזוז.‬
‫אז מה, זה ניצחון או תבוסה בשבילך?‬
‫מוקדם לומר.‬
‫את יודעת שהמפ"י ירדו עליכם.‬
‫בכל הכוח. אבל נהיה מוכנים. מה איתכם?‬
‫נתארגן מחדש, ננשום עמוק,‬
‫ואז נחולל שמות ברייך עם הצעצועים החדשים שלנו.‬
‫בהצלחה.‬
‫גם לך.‬
‫לעזאזל.‬
‫מה הסיפור שלו?‬
‫הוא אומר שהוא יכול להעביר מכתב ליורשת העצר.‬
‫טוען שיש אנשים הגיוניים בארמון,‬
‫שרוצים שהמתקפות ייפסקו.‬
‫ברור שיש. אתם מכסחים אותם.‬
‫קשה מאוד להתרכז כשאקדח מכוון לרקה שלי.‬
‫רגע. מה כתוב?‬
‫- אתה קורא יפנית? - מה נראה לך?‬
‫סליחה, לא ידעתי שמלמדים שחורים לקרוא יפנית.‬
‫"הוד מעלתך הקיסרית"? איך הם יידעו שזה מגיע ממך?‬
‫לא... לאט. אתה צודק, אוקיי?‬
‫אני חושב שאני יכול לעשות משהו. רק תן לי לנסות לתקן את זה.‬
‫אומנות אמריקאית‬
‫נייר הכתיבה האיום הזה.‬
‫שלח שליח שאתה סומך עליו...‬
‫ותבקש ממנו למסור את זה למשרדו של המזכיר הקיסרי היראנו.‬
‫בסדר.‬
‫בחורים.‬
‫גנרל מסודה ואני היינו קצינים זוטרים באוסטרליה.‬
‫לילה אחד הוא הצעיד את חייליו על פני המדבר כדי להגן על האגף שלי.‬
‫בלי שקיבל פקודה.‬
‫הוא ננזף. אבל אני בטוח שהוא הציל את חיי.‬
‫זה אובדן נורא לכולנו.‬
‫מתקפת הטרור הזאת היא אשמת הפייסנים.‬
‫שנינו יודעים על מי אני מדבר.‬
‫כן, גנרל, אני יודע.‬
‫זה נגמר עכשיו. אתה חופשי לעשות את מה שיש לעשות.‬
‫קידו.‬
‫יש במשטרה הצבאית תיק על אדמירל אינוקוצ'י?‬
‫לא מקובל לפתוח תיקים למפקדים בכירים של הקיסרות.‬
‫לא ארשה שמותו של אדם שהציל את חיי יעבור ללא נקמה.‬
‫אני מבין את הפקודות שלי, גנרל.‬
‫אדאג למעקב אחרי אדמירל אינוקוצ'י, ואפתח תיק מודיעין.‬
‫זה חייב להישמר בתוך הבית שלנו.‬
‫בפיקודך יש קצין שנראה אמין. קפטן איג'ימה.‬
‫תטיל עליו את המשימה.‬
‫אדוני, תפסתי את היעד, ג'וליאנה קריין, ואז הותקפתי.‬
‫בידי מי?‬
‫בידך, אדוני. בידי ג'ון סמית.‬
‫ג'ון סמית בגרסת העולם המקביל.‬
‫תמשיך.‬
‫היה מאבק.‬
‫אתה... הוא היה חזק מאוד, אדוני.‬
‫ומחויב להצלת ג'וליאנה קריין.‬
‫מה קרה, קמפבל?‬
‫הוא מת, אדוני.‬
‫אתה הרגת...‬
‫אותי?‬
‫אדוני, כן, אדוני. הרגתי.‬
‫מה קרה לגופה?‬
‫הסתרתי את הראיות ונפטרתי ממך...‬
‫מהגופה. כך שלעולם לא תימצא.‬
‫משוחרר.‬
‫גברת סמית? אשתו של הפיהרר נמצאת למטה בלובי.‬
‫לכי.‬
‫אשתו של הרייכסמרשל?‬
‫אני חוששת שהיא לא בקו הבריאות.‬
‫את משוחררת.‬
‫מרגריט. לא ציפינו לך לפני הערב.‬
‫מגבלות הדיאטה של בעלי.‬
‫כמובן.‬
‫תרצי תה?‬
‫חומרים מעוררים מעיבים על החשיבה, והיום שלי מלא.‬
‫אני לא נהנית מהמותרות של בטלה עד הצהריים.‬
‫בכל בוקר אני קמה בחמש להתעמלות,‬
‫ואחריה אני קופצת למים קרים.‬
‫בארוחת הבוקר אני עוברת על לוח הזמנים של בעלי‬
‫ועורכת את הנאומים שלו,‬
‫ובתשע אני כבר במשרדי, כקולונל של הצלב האדום של הרייך.‬
‫וכך אני מתחילה את היום שלי.‬
‫איך את תתחילי את היום שלך?‬
‫אני מצפה להכין את ארוחת הערב שלנו.‬
‫למען האמת, אני דואגת לך, הלן.‬
‫את נראית עייפה.‬
‫ונעדרת במשך שנה שלמה.‬
‫קרוב משפחה חולה?‬
‫כן. אחי, האנק.‬
‫ובעלך מסכים להיעדרויות הארוכות שלך?‬
‫הוא היה איתנו, כשדרישות הרייך אפשרו.‬
‫ההתנהגות וההיעדרות שלך לא עמדו בציפיות של הפיהרר‬
‫מאשתו של הרייכסמרשל,‬
‫בעיקר בזולץ' וקסלפולן צייטן.‬
‫אני חוששת שאני לא מדברת...‬
‫"שינויי העונות".‬
‫לאילו שינויים את מתייחסת?‬
‫אולי נעדרת זמן רב מדי בגלל הטיפול בקרוב המשפחה החולה.‬
‫הוא החלים לגמרי.‬
‫- אין סיבה לדאגה. אני כאן עכשיו. - טוב.‬
‫אני שמחה ששוחחנו.‬
‫בריאותו של אדם היא הנכס החשוב ביותר שלו.‬
‫הנס שבבריאות בעלי הוא שיחת היום בברלין.‬
‫תרגום.‬
‫"לשדו עדיין עולה."‬
‫הייל הימלר, מאדאם סמית.‬
‫הייל הימלר.‬
‫נתראה בערב, הלן.‬
‫זה מרוברט צ'ילדן.‬
‫הוא כותב שהוא בן ערובה בידי המק"ש.‬
‫אנחנו חושבים שזה אמיתי.‬
‫הם מציעים הפסקת אש זמנית בתמורה לשיחות שלום.‬
‫אני לא סומך עליהם.‬
‫אתה לא צריך לסמוך.‬
‫דיברתי עם יורש העצר.‬
‫הקיסר מסכים.‬
‫זה הוחלט.‬
‫כן, כמובן, הוד מעלתך.‬
‫אני משרת את רצון הקיסר.‬
‫עוד דבר אחד.‬
‫אם דבר הפגישה הזאת יתגלה...‬
‫אני פעלתי על דעת עצמי.‬
‫תודה, אדמירל.‬
‫הי, זה אני. תפתחי.‬
‫היא אומרת שהיא ג'וליאנה קריין.‬
‫הרייך מתחיל לפשל.‬
‫מנסה להעביר חמישייה מוברחת‬
‫כהוכחה לתום הלב של החפרפרת שלהם?‬
‫לא, רק מנסה לקנות כיכר לחם ומקום להסתתר בו מהמשטרה.‬
‫תראי את זה.‬
‫התאריך הוא 1964. זה נחמד.‬
‫את רוצה לספר לנו מי את באמת?‬
‫שמי הוא ג'וליאנה קריין.‬
‫ג'וליאנה קריין נתפסה בפוקונוס לפני שנה.‬
‫כן, זה נכון.‬
‫הנה אני.‬
‫פשוט אף אחד לא יוצא בהליכה מתא כלא של הרייך.‬
‫- אולי לא הלכתי. - אני חושב שדיברת.‬
‫אני חושב שעברת לצד השני כדי להציל את עצמך.‬
‫כלומר, אם את מי שאת אומרת שאת, ואני מניח שאת לא.‬
‫ראית את הסרט "בעלות הברית מנצחות"?‬
‫אז אתה יודע בדיוק איפה הייתי בשנה האחרונה,‬
‫ואני מניחה שאתה מכיר את ואייט פרייס.‬
‫אולי תתקשר אליו? הוא יערוב לי.‬
‫בואי נניח שאת באמת ג'וליאנה קריין.‬
‫למה את כאן, ג'וליאנה קריין? למה חזרת?‬
‫כדי להרוג את ג'ון סמית.‬
‫רייכסמרשל.‬
‫אני מתנצל, אדוני, אבל כדאי שתראה את זה.‬
‫אישה נעצרה מוקדם בבוקר‬
‫במול בוושינגטון הבירה.‬
‫הצלחנו להוריד טביעת אצבע חלקית מידית הדלת.‬
‫היא תואמת את טביעת האצבע של ג'וליאנה קריין.‬
‫היכן היא עכשיו?‬
‫לצערנו, היא ברחה מהשומר, אדוני.‬
‫נעלמה ב"אזור הזיהום".‬
‫מבית לבית, מבניין לבניין, עד שהיא תימצא.‬
‫אדוני.‬
‫- ומייג'ור? - כן, אדוני?‬
‫תגביר את השמירה על המשפחה שלי.‬
‫אדוני.‬
‫מפקח ראשי.‬
‫תיכנס, קפטן.‬
‫המעקב שביקשת.‬
‫תרצה לשתות?‬
‫הדוח שלי על אדמירל אינוקוצ'י.‬
‫אני יכול לעקוב אחריו רק עד שהוא עולה לאנייה שלו.‬
‫לנסות למצוא מרגל על האנייה?‬
‫כן, אבל זה יספיק בינתיים.‬
‫עשית עבודה טובה.‬
‫אתה קצין שאנחנו סומכים עליו.‬
‫תודה, אדוני.‬
‫יש עניין אחד שרציתי לשוחח איתך עליו ביחידות, מחוץ למשרד.‬
‫בהחלט, אדוני.‬
‫על פי ההוראות של גנרל יאמורי, התיק של רצח טאגומי סגור.‬
‫המתנקש וכלי הנשק נמצאו.‬
‫ראיות חותכות.‬
‫אבל משהו מצער נחשף.‬
‫מצאנו טביעת אצבע חלקית על מטען הכדורים בתוך האקדח.‬
‫היא שלך.‬
‫אל תדאג, קפטן.‬
‫דיברתי עם גנרל יאמורי. הוא סיפר לי הכול.‬
‫צנזרתי את הראיה המרשיעה.‬
‫אני מציין את זה רק כדי שבפעם הבאה,‬
‫תהיה זהיר יותר בהסתרת עקבותיך.‬
‫תודה על התיקון, מפקח ראשי.‬
‫אני מבטיח שבפעם הבאה אהיה ערני יותר.‬
‫טוב.‬
‫לא נמצאו טביעות אצבע על כלי הרצח.‬
‫משקה, רבותיי? בירה? קוקטייל?‬
‫תפתיע אותי.‬
‫תודה, גברת הימלר.‬
‫שוקולד בעבודת יד!‬
‫מקפה דמל בווינה, הטוב בעולם.‬
‫את מזכירה לי את הליבלינג הקטנה שלי בגיל הזה.‬
‫תגידי לי, כמה שפות את יודעת לדבר?‬
‫אנגלית, והמורים שלי אומרים שהגרמנית שלי הכי טובה בכיתה.‬
‫דוד האנק שלכן החלים מהמחלה שלו?‬
‫דוד האנק אומר...‬
‫שהוא לא היה חולה אפילו יום אחד בחייו...‬
‫בגלל האוויר הצח והחלב הטרי!‬
‫המתנות האלה... היית נדיבה להפליא.‬
‫בכלל לא, הלן, ויש לי מתנה אחרונה, בשבילך.‬
‫היה של קורטיזנה צרפתייה, לפני הרבה הזמן.‬
‫זה מקסים. דנקה.‬
‫אולי אראה לך את שאר הדירה?‬
‫ליפנים יש בעיה רצינית.‬
‫בעיקר בגלל השחור הזה, המפטון, שמזנב בהם.‬
‫תגיד לי, סמית. איך הם יצאו מהבלגן הזה?‬
‫לא נראה לי שהם יצאו, אדוני.‬
‫החובות שלהם רבים וחסרים להם המשאבים.‬
‫אתה טועה, סמית. חסר להם הרצון!‬
‫גורצמן. ספר לסמית איך טיפלת בהתקוממות בבלגרד.‬
‫יצרנו תנועת מחתרת מזויפת,‬
‫פיתינו את המנהיגים האמיתיים לבוא לפגישה, והרגנו את כולם.‬
‫כך חונקים התקוממות בעודה באיבה, סמית!‬
‫אתה צריך לשבת ולהסדיר את הנשימה. בוא.‬
‫הפיהרר נטפל לכולם בזמן האחרון.‬
‫אל תדאג, ג'ון. עדיין יש לך חברים בברלין.‬
‫אבל יש רבים שלא מרוצים שאמריקאי הוא האחראי פה.‬
‫יש בברלין גם כאלה‬
‫שמודאגים מגנרלים צעירים ושאפתניים.‬
‫הבעיות האלה קיימות מאז ימיו של יוליוס קיסר, לא?‬
‫תסלח לי? אני צריך לבדוק איך מתקדמת הארוחה.‬
‫מרגריט מניחה מלכודות. הבנות הן הפיתיון שלה.‬
‫הם תופרים לנו תיק, ג'ון. אני מרגישה את זה.‬
‫בואי רק נעבור את הערב.‬
‫אוקיי.‬
‫מיין פיהרר, אנא שב בראש השולחן.‬
‫כן. כל מקום שאני יושב בו הוא ראש השולחן.‬
‫אבל אני רוצה שהקטנות,‬
‫העתיד היפה של הגזע העליון, ישבו לידי.‬
‫קדימה. שבו, בנות.‬
‫וילהלם?‬
‫בבקשה.‬
‫הסרט על חיי הבן שלכם, על המחויבות שלו לרייך,‬
‫כל האנשים בברלין צפו בו. הוא כל כך נוגע ללב.‬
‫תודה.‬
‫בנות.‬
‫המסכה הארורה.‬
‫אז סמית... מדוע יש פיגור בלוח הזמנים של "די ניבנוולט"?‬
‫"די ניבנוולט"?‬
‫זה מתקן חדש שמודד אינטליגנציה מדעית.‬
‫אני לא רוצה אינטליגנציה.‬
‫אני רוצה ליבנסראום. מרחב מחייה.‬
‫לוחמה ביולוגית. תמחקו אותם אם צריך...‬
‫אולי כדאי שנשוחח על זה ביחידות,‬
‫אחרי שהבנות ילכו?‬
‫אולי באמת כדאי שהבנות ילכו.‬
‫בנות? ברידג'ט תשלח לכן אוכל לחדרים.‬
‫לא, בבקשה, מוטי, תני להן להישאר.‬
‫לא כל ערב הפיהרר בא לביקור.‬
‫נראה שאני חייבת להתעקש, מיין פיהרר.‬
‫יש להן שיעורי בית, וכבר מאוחר.‬
‫לילה טוב, מיין פיהרר.‬
‫לילה טוב, בנות.‬
‫- מרגריט. - דנקה.‬
‫בבקשה.‬
‫אני מצפה לראות אותך בקרוב, הלן.‬
‫היה נפלא לארח אותך פעמיים ביום אחד.‬
‫וילהלם.‬
‫שוב תודה, הלן.‬
‫ו... הבנות שלך יפהפיות.‬
‫- דומות לאמן. - תודה.‬
‫ג'ון, תודה על הערב הזה.‬
‫נצא לשתות בפעם הבאה שתהיה בעיר. נסיעה טובה.‬
‫הנה.‬
‫בברלין אני רואה רק פרצופים מחייכים בכל מקום,‬
‫אבל אני לא יכול לסמוך על איש.‬
‫תמיד תהיה לך הנאמנות שלי.‬
‫אני לא רוצה את הנאמנות שלך, ג'ון.‬
‫אני רוצה את הדבקות שלך.‬
‫מעולם לא ראיתי אותו במצב כל כך גרוע.‬
‫הוא במרחק התקף שיעול אחד מחיסולך, ג'ון.‬
‫מחיסול כולנו.‬
‫אני יודע.‬
‫תיזהרי.‬
‫בעלי ואני התחלנו לבנות את זה כמקלט נגד פצצות‬
‫לקראת סוף המלחמה.‬
‫לא סיימנו בזמן.‬
‫הם הפילו את הפצצה ביום ראשון, לא?‬
‫בידיעה שרבים כל כך יהיו בכנסייה.‬
‫אחרי המלחמה הם לקחו את בעלי, כי הוא לא היה טהור.‬
‫שמחתי להציע את זה למחתרת, כמקום מסתור.‬
‫אני צריכה לנעול אותך בפנים לעת עתה.‬
‫לא, אני מבינה.‬
‫בבקשה, תשבי?‬
‫אביא לך אוכל עוד מעט.‬
‫אני מאמינה שאת מי שאת אומרת שאת.‬
‫אני יכולה לשאול אותך משהו?‬
‫כמובן.‬
‫צפיתי בסרט. רבים מאיתנו צפו.‬
‫ושם רוזוולט היה בחיים, עם צ'רצ'יל וסטלין.‬
‫אני זוכרת את היום שבו רוזוולט נרצח.‬
‫כן. אבל בעולם ההוא, הוא נשאר בחיים.‬
‫בבקשה, את יכולה להמשיך? מה קרה אחר כך?‬
‫אני יכולה להראות לך משהו.‬
‫בסדר.‬
‫זה רישום של גזיר עיתון‬
‫שרשמתי אחרי שפד"ר נורה.‬
‫הכדור היחיד היה יכול לשנות הכול.‬
‫לא נפצע‬
‫אבל הוא לא שינה. לא שם.‬
‫מה זה?‬
‫זה רוזוולט. זה אחרי שהוא יצר את ה"ניו דיל".‬
‫"ניו דיל"?‬
‫כן, זה רק... "הקלה. רפורמה. שיקום".‬
‫זה היה המוטו. והוא בנה מחדש את הכלכלה.‬
‫סיים את השפל?‬
‫כן. הוא גם הוביל את ארה"ב לניצחון על גרמניה הנאצית.‬
‫- מתוקה. - אלוהים.‬
‫מתוקה שלי. אני רוצה לראות את הפנים שלך.‬
‫תני לי לראות. הנה הם.‬
‫היי, פנים חיוורים.‬
‫הרשו לך לצאת לשמש היום?‬
‫ירד גשם. הביאו לי תה קר.‬
‫אני לא יודע מה עוד אני יכול לעשות כדי שתקבלי יחס יותר טוב.‬
‫לא, אני לא רוצה שתעשה עוד משהו.‬
‫למעשה... אני רוצה שתפסיק לגמרי לעשות את מה שאתה עושה.‬
‫מותק, אם לא אשתף פעולה, הם יפרידו בינינו, או גרוע מזה.‬
‫אתה מערער את האמינות של כל העבודה שלנו.‬
‫וזה שווה את זה, אם אני יכול לראות אותך.‬
‫אתה לא רואה שזה הורג אותך?‬
‫מה? בסדר, ואם אפסיק...‬
‫ואם אפסיק? לא.‬
‫לעולם-לעולם-לעולם לא אתן להם סיבה לפגוע בך.‬
‫אני יודעת, אבל... אנחנו גוססים זה לעיני זה.‬
‫הם יהרגו אותנו בכל מקרה.‬
‫ועכשיו הם לא הורגים?‬
‫לך מפה! הרווחתי את הזמן שלי.‬
‫- לא. לא! אל... לא! - מה אתה עושה?‬
‫תניח לי! מה אתה עושה?‬
‫תפסיק! מה אתה עושה?‬
‫תפסיק! לא, אני לא הולך!‬
‫- אלוהים! לא! - קרוליין...‬
‫קרוליין!‬
‫תפסיק! פשוט תפסיק!‬
‫תפסיק!‬
‫רד ממני!‬
‫הבטיחו לי זמן עם אשתי!‬
‫תחזור בקרוב. אני פשוט... יש לי כמה שאלות אליך.‬
‫אני קהל שבוי.‬
‫יש תיאוריה...‬
‫נוכחות הצופה בניסוי‬
‫משנה את תוצאת הניסוי עצמו.‬
‫נשמע שקראת את הייזנברג.‬
‫- זה נכון? - כן.‬
‫זו התיאוריה שלו, לפחות.‬
‫קראת על אי הלוקליות הקוונטית?‬
‫תמשיך.‬
‫מה שקורה ביקום אחד משנה מיד יקום אחר,‬
‫מעבר לזמן ולחלל.‬
‫איינשטיין עצמו אמר שזה "מוזר ומפחיד".‬
‫אז לא רק האדם משתנה אלא העולם שהוא בא ממנו.‬
‫חייב להיות כך, ג'ון.‬
‫איך יכול מי שהולך ב"דרך שלא נבחרה"‬
‫לא להשתנות?‬
‫למה אתה שואל?‬
‫מה עשית?‬
‫תיזהר שם, ג'ון.‬
‫אולי תגלה מי אתה באמת.‬
‫דרך צלחה‬
‫עד שניפגש שוב‬
‫דרך צלחה‬
‫תמשיך לחייך‬
‫הארנק שלך, הכסף שלך.‬
‫השעון שלך.‬
‫וטבעת הנישואין שלקחתי מהגופה.‬
‫עשרה אחוזים...‬
‫לגנרל ויטקרוף נאמר שיצאתי למשימה חשאית.‬
‫הוא לא יודע לאן או לאיזו מטרה.‬
‫כן, רייכסמרשל.‬
‫תרגיש אור צורב, אבל זה לא ישרוף.‬
‫תרגיש קצת בחילה, אולי סחרחורת,‬
‫כשתצא בעבר האחר,‬
‫ושם תמצא את עצמך בפיר מספר שתיים.‬
‫לך בעקבות השלטים. תמצא את המכונית שלך חונה מחוץ למכרה.‬
‫השער יופעל בדיוק בעוד 48 שעות.‬
‫תרכיב את אלה למעבר.‬
‫ארבעים אחוזים...‬
‫תזכור להרכיב אותם כשתחזור.‬
‫בהצלחה, אדוני.‬
‫שישים אחוזים...‬
‫שבעים אחוזים...‬
‫שמונים אחוזים...‬
‫תשעים אחוזים...‬