‫בילינגס, מונטנה האזור הניטרלי‬
‫משום מה אני חושב כל הזמן על החתונה שלך.‬
‫את בשמלה של אימא.‬
‫ג'ון במדים שלו.‬
‫אז חשבתי שהוא הכי טוב בעולם.‬
‫העולם השתנה.‬
‫אתם נכנסים לרייך הנאצי הגדול‬
‫האיש במצודה הרמה‬
‫ביילי'ז קרוסרואדס וירג'יניה, ארה"ב‬
‫היי.‬
‫מה קורה?‬
‫- שום דבר. - בסדר.‬
‫רק שנייה.‬
‫היי, אם מישהו מתקשר אליי‬
‫ומבקש לשאול אקדח,‬
‫- אני חייב לשאול כמה שאלות. - בסדר.‬
‫מה קרה, ג'וליה?‬
‫לא קרה כלום.‬
‫תראי...‬
‫- אני לא רוצה להתערב בעניינים שלך... - תודה.‬
‫...אבל זו עיירה קטנה.‬
‫השריף ואני יוצאים לצוד ביחד.‬
‫זמן קצר אחרי שהופעת כאן ירויה,‬
‫הוא אמר שהוא בדק בקשר אלייך.‬
‫וכן, הייתה מישהי בשם ג'וליאנה קריין...‬
‫בסן פרנסיסקו.‬
‫היא מתה בתאונת הדרכים ההיא עם ההורים שלה.‬
‫אני לא יודע מה הסיפור שלך. אני לא צריך לדעת.‬
‫אני מחבב אותך למרות המסתורין.‬
‫ואני רוצה לעזור, אבל...‬
‫את חייבת להגיד לי עם מה את מתמודדת.‬
‫עם נאצים מיקום אחר.‬
‫- אז אקדח אחד לא יעזור. - לא. קרוב לוודאי שלא.‬
‫שמע, אני מתנצלת שהתקשרתי אליך. אני...‬
‫אמצא פתרון. אני בטוחה שאמצא אקדח בבית עבוט.‬
‫האקדחים שנמכרים בבתי עבוט עלולים להתפוצץ לך ביד.‬
‫רק אם הקנה סתום.‬
‫תיזהרי, הוא טעון.‬
‫תודה.‬
‫נראה שאת יודעת איך הוא פועל.‬
‫אני באמת יודעת.‬
‫כן.‬
‫רק תבטיחי לי שתתקשרי אם אי פעם יהיו‬
‫צרות אמיתיות.‬
‫תודה.‬
‫סן פרנסיסקו המדינות הפסיפיות היפניות‬
‫למינגוס ג'ונס היה אליבי.‬
‫למתים אין אליבי.‬
‫על פי רישומי הנסיעה שלו, הוא לא היה בסן פרנסיסקו‬
‫בליל ההתנקשות בטאגומי.‬
‫הרדיקלים השחורים האלה יודעים לזייף מסמכים.‬
‫מפקח,‬
‫הרוצח כבר בידיכם.‬
‫עם כל הכבוד, אני חושב שזה לא נכון.‬
‫סגור את התיק עכשיו.‬
‫אני יודע שאין לי סיבה לפקפק במחויבות שלך.‬
‫נאמנותי המוחלטת נתונה לך, גנרל.‬
‫פבלו, פרט שוב את היציאות.‬
‫דלת קדמית, דלת אחורית, שלוש דלתות צדדיות.‬
‫שבעה חלונות בקומה הראשונה.‬
‫- קנט, תחנות? - תחנה ראשונה,‬
‫הקיר האחורי של האולם הראשי בזמן המכירה.‬
‫שנייה, כלי נשק במרתף.‬
‫שלישית, עמדה לאיגוף השומרים בפנים.‬
‫רביעית, אלייז'ה והצוות שלו מחפים על הנסיגה שלנו.‬
‫יפה.‬
‫עד אז, אנחנו מלצרים צנועים, כן?‬
‫מכבדים, שומרים על פרופיל נמוך.‬
‫ואם מישהו מכם ישכח להשתחוות, אני אשבור לו את השיניים.‬
‫זה קשה.‬
‫ארבעה יעדים, עשרות שומרים, מוקפים במאה אזרחים.‬
‫תשמעו, יש לי קופסה.‬
‫בכל מבצע כזה,‬
‫אני פותח אותה.‬
‫כל מה שיקרה באחוזה הזאת הלילה‬
‫ייכנס לקופסה המזוינת. אתם מבינים?‬
‫וכשזה נגמר...‬
‫אני סוגר את הקופסה.‬
‫ואני לא פותח אותה שוב עד הפעם הבאה.‬
‫מה קורה כשהקופסה מתמלאת?‬
‫היי, כולם להעביר את הניירות.‬
‫פיץ'‬
‫ארמון‬
‫שלום, חייל.‬
‫אעשה הכול בשביל גיבור מלחמה.‬
‫אימא בבית!‬
‫בחיי.‬
‫גם אני התגעגעתי אלייך.‬
‫הי.‬
‫הי, ג'ניפר.‬
‫- שלום, גברת סמית. ברוכה השבה. - תודה, ברידג'ט.‬
‫אימא, הפיהרר יבוא מחר לארוחת ערב.‬
‫- לבית שלנו. - באמת?‬
‫איימי...‬
‫אימא ואני רוצים לדבר רגע.‬
‫בואו, בנות.‬
‫- תרשי לי לעזור לך. - אני בסדר.‬
‫אז את בטח מותשת.‬
‫תשמעי...‬
‫חשבתי שאולי אקח את הבנות לסרט הערב.‬
‫אשאיר אותך קצת לבד.‬
‫הימלר יבוא מחר?‬
‫שכרתי מסעידים. את לא חייבת להיות כאן.‬
‫מרגריט תהיה כאן?‬
‫אני חושב שכן.‬
‫אם כך, ארצה להיות כאן.‬
‫היא ואני תמיד הסתדרנו היטב.‬
‫נדבר אחר כך.‬
‫אלך להחליף בגדים.‬
‫רק רגע, ג'ון.‬
‫אימא?‬
‫היי.‬
‫- תיכנסי. - למה חזרת?‬
‫- הייתי חייבת. - לא נכון. היית חופשייה.‬
‫לא, הייתי חייבת להיות כאן בשבילך ובשביל איימי.‬
‫לא ביקשתי ממך לעשות את זה.‬
‫לא היית צריכה.‬
‫את התינוקת שלי.‬
‫יום אחד, כשיהיו לך ילדים משלך,‬
‫אני מקווה שתביני את הבחירות שלי.‬
‫ילדים משלי?‬
‫אני יודעת.‬
‫שנאתי כשאימא שלי הייתה אומרת לי את זה.‬
‫אבל עכשיו אני שומעת את עצמי אומרת את זה לך ו...‬
‫אני שומעת את הקול שלה.‬
‫ואני מתגעגעת אליה.‬
‫אני לא רוצה להישאר כאן.‬
‫- ג'ניפר... - אני יכולה לגור עם דוד האנק לבדי.‬
‫כבר היינו שם, אנחנו יודעות איפה זה.‬
‫- אני יכולה... - תפסיקי!‬
‫את לא יכולה להמשיך לדבר כך, אפילו לא בבית הזה.‬
‫למה לא?‬
‫מי מקשיב?‬
‫יום אחד אסתלק מכאן.‬
‫אחיה חיים עצמאיים.‬
‫יום אחד אעזור לך.‬
‫64. ויי צ'י - לפני השלמה טריגרמות גרעיניות‬
‫אש מעל מים.‬
‫מה לא הושלם?‬
‫ג'וליאנה?‬
‫תומאס.‬
‫רק שנייה.‬
‫הי. השיעור שלך.‬
‫היום יום חמישי, נכון?‬
‫אני מניח ששכחת.‬
‫אני מצטערת. בוא תיכנס.‬
‫אם את עסוקה, זו לא בעיה.‬
‫לא, לא, לא. תיכנס.‬
‫אולי ממילא לא אהיה פה עוד הרבה זמן.‬
‫לא תהיה פה? לאן אתה נוסע?‬
‫אני וקבוצה של בחורים דיברנו על התגייסות לנחתים.‬
‫הם הגבירו את הגיוסים‬
‫מאז המתקפה במפרץ טונקין.‬
‫המגייס שלי אומר שהוא יכול להכניס אותי מיד למחנה טירונות.‬
‫בעוד עשרה שבועות אולי אפילו אלחם.‬
‫אולי תניח את זה?‬
‫בוא שב איתי לרגע.‬
‫יש פה הרבה אנשים שאוהבים אותך ודואגים לך.‬
‫דיברת על זה עם ההורים שלך?‬
‫אבא שלי לא אוהב לדבר על המלחמה.‬
‫ואני כבר יודע מה אימא שלי תגיד.‬
‫אבל מישהו צריך להדוף את האדומים.‬
‫אתה יודע שכל בחור צעיר חושב‬
‫שהוא זה שיחזור מהמלחמה.‬
‫כן, טוב, אבא שלי חזר ממלחמה.‬
‫תומאס, יש מעט מאוד דברים בעולם הזה‬
‫ששווה למות בשבילם, ועוד פחות ששווה להרוג בשבילם.‬
‫אתה מבין את זה?‬
‫- כן. - הדברים האלה קיימים.‬
‫אבל כשיהיה משהו שבאמת שווה להילחם למענו, תדע.‬
‫תאמין לי.‬
‫עוקבים אחריו מאז שהוא ירד מהמטוס.‬
‫כולם מוכנים?‬
‫בואו נלך לשחוט לנו שוחט.‬
‫כולם, תיכנסו, תתאספו סביב.‬
‫בל.‬
‫"אם עלינו למות,‬
‫"אל נא נמות כחזירים‬
‫"רדופים, לכודים במקום מחפיר.‬
‫"כשסביבנו נובחים הכלבים השוטים והרעבים,‬
‫"לועגים לנו‬
‫"על גורלנו המר.‬
‫"אם עלינו למות,‬
‫"נמות נא מוות אצילי,‬
‫"כדי שדמנו היקר לא יישפך לשווא.‬
‫"ואז אפילו המפלצות שנתריס נגדן‬
‫"ירוסנו כדי לכבדנו מתים!‬
‫"אם כי לפנינו פתוח הקבר,‬
‫"כבני חיל נעמוד בפני הלהקה הרצחנית, הפחדנית,‬
‫"לחוצים לקיר, גוועים,‬
‫"אך מלחמה משיבים!"‬
‫מסודה הגיע.‬
‫קיבלתי.‬
‫יכולתי לחסל אותו ברגע זה.‬
‫אנחנו צריכים את ארבעתם.‬
‫גנרל מסודה, איזה כבוד.‬
‫שמענו כל כך הרבה על הפעולה ההחלטית שלך בסין.‬
‫קולונל קידו הגיע?‬
‫עדיין לא. אנחנו מצפים שיגיע בקרוב.‬
‫אנא, תיהנה מהמוזיקה ומהאוכל האמריקאיים האותנטיים‬
‫ותרגיש חופשי לצפות במכירה הפומבית.‬
‫יש לי שיחה בשבילך, אדוני.‬
‫תרשום הודעה. אני כבר מאחר לאירוע.‬
‫זה בוס היאקוזה, אדוני.‬
‫- אוקמי? - כן, אדוני.‬
‫תעביר אותו.‬
‫- האיש הזה תקף אותו? - לא. הוא רק ביקש ממנו לעזוב.‬
‫הבן שלך הגיב כמוכה כלבת.‬
‫אחרי שהוא עשה את זה, הוא התיישב ומזג לעצמו עוד משקה.‬
‫בהתחלה לא ידענו שהוא הבן שלך.‬
‫הסיבה היחידה שבגללה הוא עדיין חי‬
‫היא המדים שלבש והמדליה על החזה שלו.‬
‫עיטור מסדר דיית הזהב.‬
‫לא אהרוג גיבור מלחמה.‬
‫אוקיי, תיהנו בקולנוע, בנות.‬
‫ברידג'ט, לא מאוחר מתשע בערב.‬
‫- ביי. - תתנהגו יפה.‬
‫ביי, אבא.‬
‫אני חושב שאת ואני צריכים לנהל שיחה כנה מאוד.‬
‫גם אני חושבת כך.‬
‫אני חושב שאת לא צריכה להיות בארוחת הערב מחר.‬
‫הפיהרר ידע שחזרתי. הוא יתהה איפה אני.‬
‫- אני יכול להתמודד איתו. - אני בטוחה שאתה יכול,‬
‫אבל ההיעדרות שלי תעורר שאלות.‬
‫הערב הזה חשוב מכדי להשאיר דברים ליד המקרה, הלן.‬
‫שנינו יודעים שאילו זה היה תלוי בך,‬
‫הערב הזה לא היה מתקיים כלל, ג'ון.‬
‫אין לך ברירה.‬
‫הרבה השתנה מבחינתי בשנה האחרונה.‬
‫אבל אני צלולה עכשיו.‬
‫אני יודעת מה חשוב.‬
‫- ומה חשוב? - הבנות שלי.‬
‫הן חזרו עם רעיונות מסוכנים מאוד, הלן.‬
‫אני יודעת, ודיברתי עם ג'ניפר.‬
‫אני חושב שיידרש קצת יותר מזה.‬
‫ואז אנחנו.‬
‫את אומרת שהרגשות שלך השתנו. בסדר.‬
‫את חושבת שאת היחידה?‬
‫לא.‬
‫אז למה להעמיד פנים?‬
‫אני לא מעמידה פנים.‬
‫אני לא יודעת אם נשאר משהו בנישואים האלה, ג'ון.‬
‫אבל דבר אחד תמיד היה נכון אצלנו,‬
‫אנחנו לא משקרים זה לזה.‬
‫אז תאמין לי עכשיו.‬
‫לא אבוא כאשתך מחר בערב.‬
‫אבוא כבעלת הברית שלך.‬
‫ותאמין לי, תזדקק לבעלת ברית.‬
‫שימורה, כאן.‬
‫נגסאקי, כאן.‬
‫שימורה-סאמה. נגסאקי-סאמה.‬
‫נישא ברוח עם העשב המתעלעל המתגלגל‬
‫שימורה, אדוני. נגסאקי, אדוני.‬
‫אנא אמרו לי אם אוכל לעשות דבר מה למענכם.‬
‫תודה רבה.‬
‫תיהנו מהאירוע.‬
‫תודה.‬
‫חכה.‬
‫אתה! אתה!‬
‫תטעם הכול.‬
‫יש לנו שמונה שומרים בחזית.‬
‫עוד שלושה באוהל התקשורת. עוד שבעה,‬
‫אולי שמונה, מוצבים מאחור ובבית.‬
‫יותר ממה שחשבנו.‬
‫כן, אבל זה יהיה בסדר.‬
‫צלף בעמדה.‬
‫אר-1 בעמדה.‬
‫- אר-2 בעמדה. - אר-3 בעמדה.‬
‫אין זכר לקידו.‬
‫זה לא ידווח.‬
‫התקרית תישכח, אבל אסור שתקרה כמוה שוב.‬
‫אני לא מסוגל לשכוח.‬
‫אני לא מסוגל לשכוח את מה שעשיתי.‬
‫מה? מה עשית?‬
‫מה שהיחידה שלי עשתה במנצ'וריה...‬
‫לכפריים.‬
‫זו הייתה מלחמה.‬
‫זה שייך לעבר.‬
‫אני עדיין שומע את הקולות שלהם.‬
‫עשית את הדברים האלה למען ארצך.‬
‫אין לך שום סיבה להתבייש.‬
‫לא בושה אני מרגיש.‬
‫זה משהו חזק יותר מבושה.‬
‫אנחנו מוכרחים להסתכל קדימה עכשיו,‬
‫ולשאוב את כוחנו מהאימפריה.‬
‫האימפריה.‬
‫האימפריה לא חזקה. האימפריה נוחלת מפלה.‬
‫מפלה?‬
‫בסין.‬
‫בטלוויזיה אומרים שאנחנו מנצחים שם, אבל זה שקר.‬
‫מספיק.‬
‫אנחנו מאמינים למה שאומרים לנו.‬
‫אנחנו לא שואלים שאלות.‬
‫אני לא הייתי חייל.‬
‫אתה לא בלש.‬
‫שנינו בובות על חוט.‬
‫לא ידברו אליי כך.‬
‫חובתנו מחייבת אותנו.‬
‫"חובה".‬
‫ומה בקשר לחובתך כלפי המשפחה שלך?‬
‫עזבת אותנו.‬
‫לא, לא!‬
‫צא מהבית הזה.‬
‫קום.‬
‫אתה לא הבן שלי.‬
‫ועכשיו לפריט הראשון של הערב...‬
‫כובע הבוקרים הלבן הזה,‬
‫שחבש ג'ין אוטרי בסרט "מלודי ראנץ'".‬
‫מיס אואדו תתחיל את ההצעות ב-20,000 ין.‬
‫נמכר!‬
‫ברכות לטקאקי-סאמה!‬
‫סליחה.‬
‫קיבלנו את האות. קידו עדיין לא כאן.‬
‫תשכחו ממנו. אנחנו נכנסים עכשיו.‬
‫זהו כיסוי ראש אותנטי שהיה בבעלותו של "סוס אמריקאי".‬
‫האינדיאני האמיץ והאציל,‬
‫שהתפרסם בשל תפקידו במלחמת הסו בשנת 1876.‬
‫אפשר לדמיין אותו חובש את הפריט המרשים הזה‬
‫בעודו מסתער על הגבעות השחורות של דקוטה הדרומית.‬
‫אוצר אמיתי שישמור על ערכו עשרות שנים.‬
‫מיס אואדו תתחיל את ההצעות ב-20,000 ין.‬
‫20,000. תודה רבה.‬
‫מישהו יציע 20,000?‬
‫מר ימאגוצ'י, תודה רבה.‬
‫מישהו ישלם 30,000?‬
‫מר מיאגאווה, תודה רבה.‬
‫יש לנו 40,000?‬
‫מר ימאגוצ'י, תודה רבה.‬
‫מפקח ראשי.‬
‫יש לי דוח התקרית שביקשת.‬
‫הגופה מאחורי "ארמון הבמבוק".‬
‫הבאתי גם תמליל חקירה שנערכה אחר הצהריים‬
‫עם מודיע גייג'ין.‬
‫הגענו ל-60,000 ין.‬
‫80,000.‬
‫גנרל מסודה, 80,000 ין.‬
‫תודה רבה.‬
‫מודיע גייג'ין טוען שראה את למואל וושינגטון בסן פרנסיסקו.‬
‫אולי הוא קשור למק"ש.‬
‫מתי?‬
‫לפני שני לילות,‬
‫יוצא מבית בצומת קלייטון ופרנאסוס.‬
‫הוא היה עם מישהו.‬
‫גבר לבן, באותו גיל. מבטא אירי.‬
‫המסעידים הם אנשי מחתרת.‬
‫מישהו ישלם 90,000?‬
‫חירום! חירום!‬
‫עצרו את המכירה!‬
‫המסעידים הגייג'ין הם אנשי מחתרת!‬
‫כלי רכב של המשטרה הצבאית בדרך!‬
‫המסעידים הגייג'ין הם מהמחתרת!‬
‫90,000 ין. מישהו?‬
‫נחשפנו.‬
‫המשטרה הצבאית יודעת על המסעידים. היא בדרך.‬
‫בטלו משימה. צאו מהוואן, עכשיו.‬
‫שיט.‬
‫איך ואייט ייצא?‬
‫מאוחר מדי. צריך להתחפף. תוציאו את האנשים שלנו, עכשיו.‬
‫שלוש.‬
‫שתיים.‬
‫אחת.‬
‫נמכר!‬
‫שיט! לא נוכל לעזוב אותם.‬
‫צלפים לפעול.‬
‫יוקיקו!‬
‫זה מסודה.‬
‫תירה. תירה!‬
‫שיט.‬
‫בל. בל!‬
‫אל תצאי לשם, טוב?‬
‫בל! אל תצאי לשם!‬
‫איבדנו אותו.‬
‫את בסדר?‬
‫כן.‬
‫אמרתי לכם לסגת. מה קרה, לעזאזל?‬
‫חיסלתם את היעדים או מה?‬
‫חיסלתי את השרים.‬
‫- ואת מסודה? - אני יריתי בו.‬
‫את ירית בו?‬
‫הוא נפגע. חיסלתי אותו.‬
‫אתם הייתם הגיבוי ליציאה.‬
‫עזבתם אותנו.‬
‫המשטרה הצבאית זיהתה אותך.‬
‫לא אסכן את האנשים שלי רק כי אתם נחשפתם.‬
‫אנחנו עמדנו בחלק שלנו. אתם ברחתם.‬
‫איך הם יודעים מי אתה, או'סליבן?‬
‫- שלושה מאנשיי מתו. - אל תאשים אותי!‬
‫- ...כשניסו לצאת! - באשמתך! אתה פישלת!‬
‫- איפה הרובים המזוינים שלי? - מה?‬
‫למה שניתן לכם רובים כשנאלצנו לגמור את העבודה במקומכם?‬
‫- לך לעזאזל! - היי! בסדר!‬
‫אני במקומך הייתי מקשיב לה.‬
‫היא היחידה מביניכם שיש לה יושרה.‬
‫"יושרה"? זה הטיעון? כי אני יכול להראות לך יושרה.‬
‫- הרבה דיבורים מפחדן. - אל תתחילו עם זה עכשיו.‬
‫תחזיר את התחת שלך לדבלין.‬
‫לא, לא, לא. לא, חבר'ה...‬
‫בזהירות. בסדר, בסדר.‬
‫- היי! - סתום את הפה!‬
‫רד ממנו.‬
‫בסדר, בסדר.‬
‫- צ'ילדן. - בן זונה.‬
‫רוצחים!‬
‫- חכה, חכה. רק רגע. - הוא ראה את הפנים שלנו.‬
‫כן, היא צודקת.‬
‫אבל בלי יריות. הסכין שלך עליך?‬
‫- כן. - לא, חכו. לא כדאי לכם לעשות את זה.‬
‫ולמה לא?‬
‫בסדר, חכו, חכו, חכו.‬
‫אתם רוצים שהיפנים יעופו מפה, נכון?‬
‫אז אני מבין את הרג מסודה, בהחלט. הוא מעורר בעתה.‬
‫- אבל השרים? שימורה? נגסאקי? - מה איתם?‬
‫הם מצדדים בנסיגה.‬
‫אתם הורגים את האנשים הלא נכונים.‬
‫הוא משקר. קחו אותו מכאן.‬
‫חכה.‬
‫"נסיגה"?‬
‫יורשת העצר, היא...‬
‫היא הזמינה אותם הנה לפסגה, כדי לדון בנסיגה מהמדינות הפסיפיות.‬
‫איך אתה יודע את כל זה?‬
‫תככים בארמון, רכילות חצר, זה העיסוק שלי.‬
‫אני משרת את המעמד השליט.‬
‫אני יכול להעביר מסר.‬
‫אני יכול להעביר מסר ליורשת העצר.‬
‫תרשו לי לשרת אתכם.‬
‫ביילי'ז קרוסרואדס וירג'יניה, ארה"ב‬
‫טאגומי.‬
‫מה לא הושלם?‬
‫הלו?‬
‫הי, ג'ון. זו ג'וליאנה.‬
‫הכול בסדר?‬
‫כן, תהיתי אם אנחנו יכולים להיפגש כדי להמשיך את השיחה שלנו.‬
‫היי. מה שלומך?‬
‫- תפסת אותי בדיוק לפני שיצאתי מהעיר. - כן?‬
‫תחום המכירות שלי הוא וירג'יניה והקרוליינות.‬
‫אני אוהב לנהוג בלילה.‬
‫- הכבישים פנויים, אני יכול לחשוב. - הגיוני.‬
‫אתה יכול למלא את זה ב"דלק טילים"?‬
‫מצפה לי נסיעה ארוכה.‬
‫אני מצטערת שהסתלקתי כך באותו לילה.‬
‫לא, לא הייתי צריך ללחוץ עלייך. זה היה טיפשי מצדי.‬
‫עם כל מה שאתה והלן עשיתם למעני,‬
‫אני חושבת שיש לך זכות לשאול.‬
‫פשוט...‬
‫פשוט קשה לדבר על זה.‬
‫אני יודע.‬
‫תראה, האיש שירה בי הוא בעל עוצמה אדירה.‬
‫אז אני מניחה שמה שאני מנסה לעשות הוא להתכונן.‬
‫ולהבין יותר טוב מה עומד מולי... כי אני אצטרך לעמוד מולו.‬
‫תשמעי, את לא צריכה לעמוד מול שום דבר לבדך, ג'וליאנה.‬
‫יש פה אנשים שיכולים לעזור, את יודעת?‬
‫בגלל זה ביקשתי שתבוא הנה.‬
‫טוב.‬
‫בתקווה שאולי תוכל לעזור.‬
‫אעשה מה שאני יכול.‬
‫חשבתי על מה שאמרת באותו לילה‬
‫על זה שרצית להיות כמו אביך...‬
‫והמלחמה הפריעה.‬
‫למה התכוונת?‬
‫את יודעת מה זו העלאה בדרגה בשדה הקרב?‬
‫זה מה שקרה לי.‬
‫היחידה שלי הייתה מוצבת במינדנאו בפיליפינים,‬
‫והמפקד שלי נהרג בקרב.‬
‫לא רציתי את התפקיד, אבל...‬
‫התברר שהייתי די טוב בו.‬
‫מוצלח עם הכוח, כנראה.‬
‫כמו שאבא שלי היה מוצלח איתו.‬
‫אבל...‬
‫עשינו דברים, את יודעת, אנחנו...‬
‫עשינו שם דברים ש...‬
‫שלא אוכל לספר עליהם לאשתי ולבן שלי.‬
‫ואני מרגיש שאילו נשארתי,‬
‫התפקיד היה... היה צומח לתוכי.‬
‫בכל מקרה, המלחמה נגמרה ואני חזרתי הנה.‬
‫ופשוט ידעתי שלא ארצה שוב תפקיד שגורם לי להרגיש כך.‬
‫אז הנה אני פה.‬
‫איך כל זה יכול לעזור לך, אין לי מושג.‬
‫טוב...‬
‫גם האיש הזה היה במלחמה.‬
‫בדור שלך.‬
‫אלא שהוא המשיך להתקדם,‬
‫זמן רב אחרי שהמלחמה הסתיימה, ואני פשוט...‬
‫אני פשוט לא יודעת איך מביסים מישהו שיש לו כל כך הרבה כוח.‬
‫תקשיבי, ג'וליאנה...‬
‫אני לא יודע מי האדם הזה,‬
‫אבל... זה כל מה שהוא.‬
‫הוא רק אדם.‬
‫זה כל מה שיש לי.‬
‫זה מספיק.‬
‫לפני שאלך...‬
‫תומאס...‬
‫אתה יודע שהוא שוקל להתגייס, נכון?‬
‫כן.‬
‫אני לא יודע איך לשכנע אותו.‬
‫אתה יודע, הדברים שעשית בפיליפינים‬
‫שלעולם לא תוכל לספר עליהם לאשתך ולבן שלך?‬
‫אולי הגיע הזמן לספר עליהם לבן שלך.‬
‫אולי את צודקת.‬
‫רייכסמרשל סמית שולח דרישת שלום.‬
‫סעי!‬